П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/521/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лелюк Олександр Петрович 
Суддя-доповідач -  Боровицький О. А.   
03 грудня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.и.Г. ГРУП" про конфіскацію та знищення майна, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.и.Г. ГРУП" про конфіскацію та знищення майна.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП» видано безстроково ліцензію на виробництво тютюнових виробів (тютюну курильного та люлькового). Місцезнаходженням ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» згідно вказаної ліцензії зазначено: Чернівецька область, Чернівецький район, місто Сторожинець, вулиця Грушевського, буд. 2. Місцем провадження діяльності вказано: Чернівецька область, Чернівецький район, місто Сторожинець, вулиця Федьковича, буд. 24-Б.
Згідно з договором оренди будівлі для складського приміщення та актом здачі-приймання від 06 червня 2024 року ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» є орендарем окремої будівлі – нежитлового приміщення площею 99,00 кв. м за адресою: вул. Яремчука, буд. 36-А в м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області. Термін оренди складає сім місяців починаючи з 01 червня 2024 року до 31 грудня 2024 року.
На підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.78.1.1 п. 78.1 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області 12 січня 2025 року прийнято наказ №146-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» з питань дотримання вимог законодавства у сфері виробництва та обігу тютюнових виробів за 2023-2024 роки починаючи з 20 січня 2025 року терміном 5 робочих днів.
20 січня 2025 року в.о. начальника Головного управлінням ДПС в Чернівецькій області видано направлення на перевірку №248/Ж3/24-13-07-04, №247/Ж3/24-13-07-04, №249/Ж3/24-13-07-04, №246/Ж3/24-13-07-04.
Наказом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23 січня 2025 року №193-п продовжено строки проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» з питань дотримання вимог законодавства у сфері виробництва та обігу тютюнових виробів за 2023-2024 роки з 27 січня 2025 року на 2 робочі дні.
23 січня 2025 року в.о. начальника Головного управління ДПС у Чернівецькій області видано направлення на перевірку №299.
24 січня 2025 року уповноваженими посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області проведено інвентаризацію сировини та обладнання ТОВ «Н.и.Г.ГРУП», за результатами якої складено акт, в якому вказано, що за адресою вул. Яремчука, 36-А, м. Сторожинець Чернівецької області виявлено сировину (тютюнові відходи) загальною кількістю 28918,00 кг (204 картонних ящика). Додатково в акті зазначено, що ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» подано документи для реєстрації місця зберігання та місця провадження господарської діяльності.
Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується її учасниками, Головне управління ДПС у Чернівецькій області зверталось до Державної податкової служби України   з метою отримання інформації щодо внесених місць зберігання тютюнової сировини до Єдиного державного реєстру місць зберігання ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, м. Сторожинець, вул. Яремчука, буд. 36-А.
Так, листом від 27 січня 2025 року №256/8 Державною податковою службою України повідомлено Головне управління ДПС у Чернівецькій області, що відповідно інформаційних баз даних ДПС станом на 31 грудня 2024 року у Товариства відсутні зареєстровані місця зберігання тютюнової сировини за зазначеною вище адресою.
Рішенням заступника начальника Головного управління ДПС в Чернівецькій області від 28 січня 2025 року №257/Ж12/24-13-09-02 накладено умовний адміністративний арешт на майно ТОВ «Н.и.Г.ГРУП», а саме: тютюнову сировину – тютюнову жилку із залишками листкових пластин, коричневого кольору різних відтінків, із запахом, характерним для тютюну, без запаху сторонніх речовин в кількості – 28918,00 кг на загальну суму 850707,87 грн, за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, м. Сторожинець, вул. Яремчука, буд. 36-А.
За таких обставин відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України Головне управління ДПС у Чернівецькій області 28 січня 2025 року звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Н.и.Г.ГРУП».
Так, Головне управління ДПС в Чернівецькій області просило суд: підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП», який застосований рішенням Головного управління ДПС у Чернівецькій області №257/ж10/24-13-09-02 від 28.01.2025; винести рішення про конфіскацію та знищення тютюнової сировини, а саме: тютюнової жилки із залишками листкових пластин, коричневого кольору різних відтінків, із запахом, характерним для тютюну, без запаху сторонніх речовин в кількості - 28918,00 кг, на загальну суму - 850707,87 грн, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП».
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі №600/381/25-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2025 року, заяву Головного управління ДПС у Чернівецькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП» задоволено частково. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП», який застосований рішенням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 28 січня 2025 року №257/Ж12/24-13-09-02. В задоволенні інших вимог заяви відмовлено.
За таких обставин, а також з урахуванням положень частини сьомої статті 73 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року №3817-IX, Головне управління ДПС в Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.
До 01 січня 2025 року був чинним Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон №481/95-ВР), який визначав основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.
Зокрема, статтею 2 Закону №481/95-ВР було передбачено, що виробництво алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) незалежно від форм власності за наявності відповідної ліцензії.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які мають ліцензію на право виробництва тютюнових виробів, вносять місця зберігання тютюнової сировини до Єдиного реєстру лише у разі, якщо таке місце зберігання розташоване за іншою адресою (у приміщенні), ніж місцезнаходження виробництва.
Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання спирту етилового, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), для фізичних осіб - суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.
До заяви додаються документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
27 липня 2024 року набрали чинності деякі положення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №3817-IX від 18 червня 2024 року (далі – Закон №3817-IX в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
Так, пунктом 26 статті 1 Закону №3817-IX визначено, що Єдиний реєстр місць зберігання - складова інформаційно-комунікаційної системи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що містить перелік місць зберігання із зазначенням відомостей, визначених цим Законом, про місцезнаходження місць зберігання та про заявників.
Згідно з пунктом 47 статті 1 Закону №3817-IX місце зберігання - місце, що використовується для зберігання спирту етилового, біоетанолу та спиртових дистилятів, або приміщення, що використовується для зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного реєстру місць зберігання. Склади тимчасового зберігання, митні склади, інші приміщення, призначені для зберігання товарів під митним контролем відповідно до Митного кодексу України, не підлягають внесенню до Єдиного реєстру місць зберігання.
Відповідно до частини десятої статті 15 Закону №3817-IX (набрала чинності з 01 січня 2025 року на підставі пункту 1 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №3817-IX) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, у порядку, встановленому відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, отримує відомості та/або проводить перевірку відповідності відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, про діючі ліцензії, надані суб`єктам господарювання, та/або про місця зберігання спирту етилового, внесені до Єдиного реєстру місць зберігання.
Частиною четвертою статті 20 Закону №3817-IX (набрала чинності з 01 січня 2025 року на підставі пункту 1 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №3817-IX) встановлено, що виробництво тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини здійснюються за умови внесення місць зберігання таких товарів (продукції) до Єдиного реєстру місць зберігання, з урахуванням вимог статті 21 цього Закону.
Статтею 21 Закону №3817-IX (набрала чинності з 01 січня 2025 року на підставі пункту 1 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №3817-IX) визначені основні вимоги до зберігання тютюнової сировини, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Так, згідно з положеннями абзаців 1, 3 частини першої названої статті зберігання тютюнової сировини, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснює суб`єкт господарювання в місцях зберігання, які внесені до Єдиного реєстру місць зберігання, та за обов`язкової умови встановлення і безперервного функціонування цілодобової системи відеоспостереження у таких місцях зберігання, крім підприємств, на яких здійснюється виробництво тютюнових виробів та/або ферментація тютюнової сировини, для яких основні вимоги до цілодобової системи відеоспостереження визначені статтею 20 цього Закону.
Зберігання тютюнової сировини, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється в місцях зберігання таких товарів (продукції), внесених до Єдиного реєстру місць зберігання, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання або за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання внесено до Єдиного реєстру місць зберігання.
Відповідно до частини третьої статті 21 Закону №3817-IX суб`єкт господарювання, який має ліцензію на право ферментації тютюнової сировини та ліцензію на право виробництва тютюнових виробів, вносить місця зберігання тютюнових виробів та тютюнової сировини до Єдиного реєстру місць зберігання лише у разі, якщо такі місця зберігання розташовані за іншою адресою, ніж місцезнаходження виробництва тютюнових виробів.
Частиною шостою статті 21 Закону №3817-IX встановлено, що суб`єкт господарювання, який має ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та/або ліцензію на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, має право зберігати тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, у місцях роздрібної торгівлі без внесення таких місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання. У разі якщо суб`єкт господарювання, який має ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та/або ліцензію на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, зберігає тютюнові вироби або рідини, що використовуються в електронних сигаретах, за іншою адресою, ніж місце роздрібної торгівлі, такі місця зберігання підлягають внесенню до Єдиного реєстру місць зберігання.
Згідно з абзацами 1, 6 частини першої статті 39 Закону №3817-IX (набрала чинності з 01 січня 2025 року на підставі пункту 1 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №3817-IX) зберігання спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнової сировини, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється суб`єктом господарювання в місцях зберігання зазначених товарів (продукції), внесених до Єдиного реєстру місць зберігання, крім випадків, визначених цим Законом. Суб`єкт господарювання, що отримав ліцензію на право виробництва алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, вносить до Єдиного реєстру місць зберігання лише місця зберігання, розташовані за іншою адресою, ніж місце виробництва таких товарів (продукції).
Абзацом 1 частини другої статті 39 Закону №3817-IX встановлено, що адміністратором та держателем Єдиного реєстру місць зберігання є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.
Порядок ведення Єдиного реєстру місць зберігання затверджується Кабінетом Міністрів України (абзац 1 частини третьої статті 39 Закону №3817-IX).
Пунктом 2 частини четвертої статті 39 Закону №3817 встановлено, що внесення відомостей до Єдиного реєстру місць зберігання про місця зберігання здійснюється посадовою особою територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - щодо місць зберігання спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнової сировини, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах: за результатами розгляду заяви заявника про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання; за результатами розгляду заяви заявника про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі місць зберігання; за результатами прийнятого рішення про виключення місць зберігання з Єдиного реєстру місць зберігання; на підставі рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до абзаців 1, 3 частини восьмої статті 39 Закону №3817-IX заява про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання, про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі місць зберігання, подається заявником до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за місцезнаходженням місця зберігання в паперовій або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.
Заява про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання подається заявником, що здійснює вирощування тютюну та/або ферментацію тютюнової сировини, виробництво алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптову торгівлю спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, після отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Згідно з частиною чотирнадцятою статті 39 Закону №3817-IX центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або його територіальний орган протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви про внесення місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання, про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі місць зберігання:
1) вносить відомості до Єдиного реєстру місць зберігання, зміни до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі місць зберігання, та направляє заявнику витяг із зазначеного реєстру в електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України; або
2) приймає рішення про відмову у внесенні місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання, про відмову у внесенні змін до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі місць зберігання, та направляє його заявнику в електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, із зазначенням підстави/підстав для такої відмови.
Частиною сьомою статті 73 Закону №3817-IX, встановлено, що у разі виявлення факту зберігання суб`єктом господарювання тютюнової сировини без внесення у передбачених цим Законом випадках місць зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання податковий орган не пізніше трьох робочих днів з дня виявлення такого факту накладає арешт на таку тютюнову сировину і звертається до суду для винесення рішення про її конфіскацію та знищення. Процедура знищення таких конфіскованих товарів (продукції) контролюється податковим органом, що наклав арешт на такі товари (продукцію).
Як вбачається з обставин даної справи, передумовою звернення Головного управління ДПС в Чернівецькій області до суду з цим позовом, фактично, слугувало те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі №600/381/25-а підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП», який застосований рішенням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 28 січня 2025 року №257/Ж12/24-13-09-02.
До цього суд зауважує, що арешт майна платника податків як винятковий спосіб забезпечення виконання останнім визначених законом обов`язків може бути застосований податковим органом до товарів, які зберігаються з порушенням правил, визначених митним законодавством України чи законодавством з питань оподаткування акцизним податком.
Саме по собі підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків є лише способом забезпечення збереження поточного майнового становища платника податків, однак не є ані способом притягнення платника податків до відповідальності, ані способом вчинення контролюючим органом дій.
Як зазначено вище, нормами частини третьої статті 21 Закону №3817-ІХ передбачено обов`язок суб`єкта господарювання, який має ліцензію на право ферментації тютюнової сировини та ліцензію на право виробництва тютюнових виробів, внести місце (місця) зберігання тютюнових виробів та тютюнової сировини до Єдиного реєстру місць зберігання лише у разі, якщо таке місце (місця) зберігання розташовані за іншою адресою, ніж місцезнаходження виробництва тютюнових виробів.
Аналогічного змісту положення також передбачались і нормами статті 2 Закону №481/95-ВР, які діяли до 01 січня 2025 року.
На думку позивача, у зв`язку з виявленням факту порушення відповідачем положень частини третьої статті 21 Закону №3817-ІХ наявні підстави для реалізації положень частини сьомої статті 73 цього ж Закону та, відповідно, ухвалення судом рішення про конфіскацію та знищення тютюнової сировини, яка належить ТОВ «Н.и.Г.ГРУП».
Між тим, дослідивши наявні у справі матеріали та зважаючи на доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд звертає увагу на таке.
Як свідчать встановлені у справі обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г.ГРУП» має безстрокову ліцензію на виробництво тютюнових виробів (тютюну курильного та люлькового). Місцезнаходженням ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» згідно вказаної ліцензії зазначено: Чернівецька область, Чернівецький район, місто Сторожинець, вулиця Грушевського, буд. 2. Місцем провадження діяльності вказано: Чернівецька область, Чернівецький район, місто Сторожинець, вулиця Федьковича, буд. 24-Б.
Водночас згідно з договором оренди будівлі для складського приміщення та актом здачі-приймання від 06 червня 2024 року ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» є орендарем окремої будівлі – нежитлового приміщення площею 99,00 кв. м за адресою: вул. Яремчука, буд. 36-А в м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області.
Згідно із змістом відзиву на позовну заяву відповідачем не заперечуються як указані вище обставини, так і його обов`язок внести місце зберігання тютюнової сировини, виявленої податковим органом, за адресою: вул. Яремчука, буд. 36-А в м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області до Єдиного реєстру місць зберігання.
Разом з цим, як вбачається з наявних у справі матеріалів і чого не було спростовано позивачем у ході розгляду цієї справи по суті, ТОВ «Н.и.Г ГРУП» неодноразово вчиняло дії, спрямовані на внесення відомостей про місце зберігання тютюнової сировини за адресою: вул. Яремчука, буд. 36-А в м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області до Єдиного реєстру місць зберігання.
Зокрема, у липні та листопаді 2024 року ТОВ «Н.и.Г ГРУП» зверталось до Державної податкової служби України із заявами про внесення місця зберігання тютюнової сировини за вказаною вище адресою до Єдиного реєстру місць зберігання, до яких було додано документи, що підтверджують право користування таким приміщенням (договір оренди будівлі для складського приміщення від 01 червня 2024 року та акт здачі-приймання від 06 червня 2024 року).
Після подання відповідачем такої заяви вперше у липні 2024 року Державна податкова служба України листом від 14 серпня 2024 року №663/АП/99-00-09-01-01-06 повідомила ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» про те, що договір оренди будівлі для складського приміщення від 01 червня 2024 року між громадянином ОСОБА_1 та ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» містить відомості про передачу у користування товариству земельної ділянки розміром 0,14 га, тобто про передачу в оренду земельної ділянки. Однак усупереч вимогам статті 6 Закону України «Про оренду землі» такий договір (право оренди) не зареєстровано у передбаченому законом порядку. Враховуючи зазначене, Державна податкова служба України вказала, що питання внесення місця зберігання тютюнової сировини до Єдиного реєстру буде розглянуто у визначеному законодавством порядку після надходження до ДПС документів відповідно до вимог чинного законодавства.
Разом з цим Державна податкова служба України не розглянула подані у липні та листопаді 2024 року заяви ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» про внесення відомостей про місце зберігання до Єдиного реєстру місць зберігання та у встановлений законом строк (5 календарних днів з дня отримання заяв) не прийняла рішення про задоволення або відмову у задоволенні поданих відповідачем заяв, що, на думку ТОВ «Н.и.Г. ГРУП», свідчить про допущення контролюючим органом протиправної бездіяльності.
У зв`язку з цим ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» у лютому 2025 року звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовними заявами до Державної податкової служби України, в яких просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України та зобов`язати її розглянути заяву ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» від 29 липня 2024 року та від 26 листопада 2024 року щодо внесення місця зберігання тютюнової сировини до Єдиного державного реєстру місць зберігання за адресою вул. Яремчука, буд. 36-А м. Сторожинець Чернівецька область, внести до Єдиного державного реєстру місць зберігання відомості про місце зберігання тютюнової сировини за адресою вул. Яремчука, буд. 36-А м. Сторожинець Чернівецька область, на підставі поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.и.Г. ГРУП», та надати Витяг про внесення місця зберігання тютюнової сировини до Єдиного реєстру (адміністративні справи №600/475/25-а та №600/588/25-а).
Вказане свідчить про те, що відповідачем вчинялись усі можливі дії для внесення місця зберігання тютюнової сировини за адресою: вул. Яремчука, буд. 36-А м. Сторожинець, Чернівецький район, Чернівецька область, до Єдиного реєстру місця зберігання (ТОВ «Н.и.Г. Груп» неодноразово подавались відповідні заяви про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру, однак результат їх розгляду залежав від дій контролюючого органу, а не підприємства).
До цього варто зазначити, що зміст положень частини сьомої статті 73 «Відповідальність за порушення цього Закону» Закону №3817-ІХ визначає те, що конфіскація та знищення майна особи є за своєю суттю видом стягнення, що застосовується при притягненні платника податків до відповідальності за виявленні податковим органом порушення.
У зв`язку з цим суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
При цьому необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Податковим кодексом України передбачена відповідальність, однак невжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи у вчинені податкового правопорушення.
У випадку встановлення контролюючим органом під час проведення перевірки на підставі сукупності відповідних даних податкової інформації обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, контролюючий орган не позбавлений можливості констатувати в діяннях платника вини в умисній формі.
Отже, невжиття платником податків достатніх заходів щодо дотримання правил та норм податкового законодавства, або якщо контролюючий орган доведе, що вжиті платником заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються не достатніми, платник податків вважається винним у вчиненні правопорушення.
Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19 березня 2025 року по справі № 520/25547/21.
У ході судового розгляду цієї справи Головне управління ДПС в Чернівецькій області на підставі належних, достовірних та достатніх доказів не довело наявності вини ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» як необхідної складової податкового правопорушення. Суб`єктом владних повноважень не доведено належним чином обставин, які б свідчили про те, що відповідач удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених податковим законодавством.
Суд вважає, що дії ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» щодо подання у липні та листопаді 2024 року заяв про внесення місця зберігання тютюнової сировини за адресою вул. Яремчука, буд. 36-А м. Сторожинець, Чернівецький район, Чернівецька область, до Єдиного реєстру місця зберігання були спрямовані на дотримання положень законодавства, які регулюють відносини, пов`язані з виробництвом, зберіганням та обігом тютюнових виробів і сировини.
Разом з цим досягнення кінцевого результату, який мав виразитись у прийнятті рішення про внесення відомостей про місце зберігання до відповідного реєстру, залежало від дій контролюючого органу. Натомість, як вбачається з обставин цієї справи, не розгляд указаних вище заяв слугував підставою для звернення ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» із позовними заявами про визнання протиправною бездіяльності Державної податкової служби України (адміністративні справи №600/475/25-а та №600/588/25-а).
З огляду на викладене, враховуючи приписи пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України та частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що у ході судового розгляду справи податковим органом не доведено наявність вини відповідача як необхідної складової податкового правопорушення. Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області не доведено обставин, які б свідчили про те, що ТОВ «Н.и.Г. ГРУП» удавано, цілеспрямовано створило умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених податковим законодавством.
Крім цього, суд звертає увагу на те, що у ході судового розгляду цієї справи Головне управління ДПС в Чернівецькій області надало суду письмові пояснення, з яких вбачається, що 05 березня 2025 року до Єдиного реєстру місць зберігання було внесено відомості про місця зберігання тютюнової сировини суб`єкта господарювання ТОВ «Н.и.Г. Груп», а саме: Чернівецька область, Чернівецький район, м. Сторожинець, вул. Яремчука, буд. 36/А, площа місця зберігання: 99,0 кв. м., індивідуальний номер місця зберігання: 24230102386.
Таким чином, наведені вище обставини у сукупності свідчать як про вчинення ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» дій, спрямованих на внесення відомостей про місце зберігання сировини до Єдиного реєстру місць зберігання, так і про внесення Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області після подання цього позову до суду інформації про місце зберігання належної позивачу сировини до Єдиного реєстру місць зберігання, що виключає можливість застосування судом до відповідача такого виду відповідальності як прийняття рішення про конфіскацію та знищення належного ТОВ «Н.и.Г.ГРУП» майна, а саме: тютюнової сировини – тютюнової жилки із залишками листкових пластин, коричневого кольору різних відтінків, із запахом, характерним для тютюну, без запаху сторонніх речовин в кількості – 28918,00 кг на загальну суму – 850707,87 грн.
При цьому суд зазначає, що прийняття в подальшому Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області рішення від 23 квітня 2025 року №1710-рл про виключення місця зберігання за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, м. Сторожинець, вулиця Яремчука, буд. 36/А, з Єдиного реєстру місць зберігання (підстава - припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, для здійснення якого зареєстровано таке місце зберігання) не є правовою підставою для ухвалення судом, за указаних вище обставин та норм права, рішення про конфіскацію та знищення належного відповідачу майна.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених податковим органом вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частин першої-третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Ватаманюк Р.В.