Провадження № 1-кп/537/139/2026 
Справа № 537/540/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2026 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №12026170530000022 від 07.01.2026 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Глазаниха, Архангельскої області РФ, громадянин РФ, з середньою освітою, неодружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий
-07.01.2025 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вирок набрав законної сили 07.02.2025.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України -
В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин:
Епізод №1. 30.12.2025 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України № 2102-IX, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом проникнення до житла, а саме до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрав чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме: біметалевий радіатор опалення Fondital Alustal 500/100 мм на 10 секцій та біметалевий радіатор опалення Fondital Alustal 500/100 мм на 5 секцій.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 9872 грн. 41 коп.
Епізод №2. 06.01.2026, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України № 2102-IX, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла, а саме до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , мав на меті таємно викрасти майно належне потерпілій ОСОБА_5 , а саме: біметалевий радіатор опалення Fondital Alustal 500/100 мм на 10 секцій; акумулятор Ataba 6V 4.5 Ah, акумулятор Sunca RB640CS, 6V, 4.5 Ah, акумулятор Sunca RB640, 6V, 4.0 Ah, балончик для заправки запальничок «Бензин», об`ємом 125 мл. 
Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений сторонніми особами, у зв`язку з чим викрадене майно було виявлено працівниками поліції та повернуто потерпілій ОСОБА_5 .
Внаслідок протиправних та незаконних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 могла бути спричинена майнова шкода на загальну суму 7969 грн. 36 коп. 
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно вчиняв інкриміновані йому злочини.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюють ся та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого , оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ст. 185 ч.4 КК України /епізод №1/ як таємне викрадення чужого майна/крадіжці/, вчинена повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану. За ч.2 ст.15, ч.4 ст.185КК України/епізод №2/ як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна/крадіжці/, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання. 
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. 
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. 
Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.
Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.
Вислухавши учасників судового провадження , дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене, суд прийшов до наступних висновків. ОСОБА_4  будучи судимим на шлях виправлення не став, а вчинив нові умисні злочини в період іспитового строку. Отже суд вважає, що виправлення та перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4  суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який притягався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, тому доцільно обвинуваченому призначити покарання у виді позбавлення волі . Підстав для застосування ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає. 
В силу ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.01.2025 року. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. 
Судові витрати по справі – стягнути на користь держави.
Речові докази по справі вирішити відповідно до ст.100КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній, а саме домашній арешт у нічний час доби з 20год.00хв. до 07год. 00 хв .
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання: за ст. 185 ч.4 КК України/епізод №1/у виді позбавлення волі строком на п`ять (5) років два (2) місяця; за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України/ епізод№2/ у виді позбавлення волі строком на п`ять (5) років.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на (п`ять) 5 років два (2) місяця.
Відповідно до частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.01.2025року та остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців
Речові докази по справі, відповідно до ст.100КПК України, а саме біметалевий радіатор опалення Fondital Alustal 500/100 мм на 10 секцій; акумулятор Ataba 6V 4.5 Ah, акумулятор Sunca RB640CS, 6V, 4.5 Ah, акумулятор Sunca RB640, 6V, 4.0 Ah, балончик для заправки запальничок «Бензин», об`ємом 125 мл., біметалевий радіатор опалення Fondital Alustal 500/100 мм на 5 секцій - залишити власнику.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній – домашнього арешту у нічний час доби з 20год.00хв. до 07год. 00 хв .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведені по справі експертизи а саме:
- висновок експерта № СЕ-19/117-26/1106-ТР від 14.01.2026 становить 2228,50 гривні; 
- висновок експерта № СЕ-19/117-26/1108-ТР від 15.01.2026 становить 2228,50 гривні; 
- висновок експерта № СЕ-19/117-26/1028-ТВ від 15.01.2026 становить 2674,20 гривні; 
- висновок експерта № СЕ-19/117-26/1027-ТВ від 14.01.2026 становить 4457,00 гривні; 
- висновок експерта № СЕ-19/117-26/1023-ТВ від 14.01.2026 становить 4457,00 гривні. Загальна сума витрат становить 16045.20 грн.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення

Головуючий суддя: ОСОБА_1