Справа № 750/11660/25 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А.В. 	
Провадження № 33/4823/45/26 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Шовкопляса С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шовкопляса С.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2025 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 14 серпня 2025 року, в 00 год. 40 хв., по вул. Шевченка, 37 у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Крім цього, 14.08.2025 в 00 год. 40 хв., по вул. Шевченка, 37 у м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.11.2025 дані протоколи були об`єднанні в одне провадження.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Шовкопляс С.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, а також на відеозаписі належним чином не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому, у протоколі зазначено місце вчинення правопорушення: м. Чернігів, вул. Шевченка, 37, проте подія відбувалася в іншому місці, та доказів того, що саме за цією адресою та у вказаний в протоколі час ОСОБА_1 керував автомобілем не надано. Вказує, що ОСОБА_1 наполягав на залученні свідків, працівників ВСП, проте його клопотання належним чином не розглянуто, свідків не залучено, постанови не виносились, а тому доказів вчинення правопорушення саме за цією адресою та у зазначений час – немає. Тобто, фабула зазначеного у суті правопорушення не доведена доказами та взагалі не відповідає дійсності, є надуманою, не чіткою, наслідком упередженої та протиправної поведінки працівників поліції відносно ОСОБА_1 . Зазначає, що працівники поліції належно не встановили та не перевірили ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння у його підзахисного. Відеозапис не є безперервним, так як працівник поліції фіксував інші зупинки транспортних засобів, спілкування з іншими особами, не фіксуючи всю розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції. Звертає увагу на те, що поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими є адекватною, як військовослужбовця, який тривалий час проводить у зоні активних бойових дій, він заперечував дії працівників поліції, заявляв клопотання про залучення свідків та належне встановлення ознак алкогольного сп`яніння. Апелянт зазначає, що направлення на огляд було складено працівником поліції формально, оскільки воно не оголошувалось та не вручалось у час, вказаний в направленні. Також вказує, що при проведенні огляду військовослужбовця ОСОБА_1 не був дотриманий порядок огляду, передбачений ст.266-1 КУпАП, а тому підстави для огляду вважаються недійсними. Посилається на те, що одночасна наявність ознак двох різних видів сп`яніння є фізіологічно неможливою, а працівник поліції не має повноважень та необхідних медичних знань для встановлення одразу обох станів без належного встановлення ознак на місці події водія, отже зазначені в протоколі відомості є суперечливими, недостовірними та не можуть вважатися належними доказами у справі. Вказує, на порушення права на захист, не отримання правової допомоги за умисними діями інспектора поліції, оскільки водію при складанні протоколу не роз`яснено права, передбачені ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, просив розглянути справу без його участі. 

Заслухавши пояснення захисника Шовкопляса С.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення ЕПР1 №422410 від 14 серпня 2025 року та серії ЕПР1 №422434 від 14 серпня 2025 року, згідно яких:
14 серпня 2025 року, о 00 год. 40 хв., по вул. Шевченка, 37 в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).
Окрім цього, 14 серпня 2025 року, о 00 год. 40 хв., по вул. Шевченка, 37, в місті Чернігові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.57).
Отже, дані протоколи є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 складені уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП та містять усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколів.
Крім того, під час ознайомлення зі змістом протоколів ОСОБА_1 не висловлював незгоди щодо місця та часу вчинення адміністративних правопорушень, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими. 

Посилання захисника на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є непереконливими, з наступних міркувань.

З переглянутих апеляційним судом відеозаписів з нагрудних відеокамер поліцейських вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Під час перевірки документів та спілкування поліцейські встановили особу водія та виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які йому були озвучені, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», водій погодився. Поліцейський у присутності ОСОБА_1 розпечатав трубку, яка герметично була упакована, зробив пробний забір повітря, щоб встановити відсутність парів алкоголю в самому мундштуці, після чого дав продути прилад ОСОБА_1 , але останній почав уникати проходження огляду, мотивуючи тим, що він поминав побратимів. Після цього поліцейський запропонував пройти огляд у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 спочатку погодився, але потім відмовився. При цьому, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 його права та неодноразово попередили про відповідальність за відмову від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Після цього відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Окрім цього, ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції не оформляти на нього протокол про адміністративне правопорушення, що також свідчить про намагання останнім уникнути відповідальності за вчинене.
Також у працівників поліції виникли підозри про перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Після чого працівники поліції озвучили ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, перевірили зіниці очей та запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Після цього працівником поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та був складений адміністративний протокол. 

Доводи апелянта про недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються дослідженими доказами у їх сукупності, так як поведінка ОСОБА_1 на місці та його висловлювання вказувало на те, що він керував автомобілем, а відсутність відображення факту керування не може бути єдиною підставою для закриття провадження у справі.
Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 .

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». 
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не зверталася і матеріали справи таких не містять.
Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються відеозаписом події, згідно яких у останнього були наявні ознаки, як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, які встановлені працівником поліції у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 розділу І Інструкції зазначено, що на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись наведеним переліком ознак алкогольного і наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння. 

Те, що ОСОБА_1 категорично заперечував наявність у нього ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, не звільняло його від обов`язку пройти медичний огляд на спростування підозр поліцейських чи їх підтвердження.

Відмова ОСОБА_1 від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд була очевидною. Він затягував час, спочатку погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але потім, відмовився, отже свого обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння як водій не виконав. Також ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у категоричній формі. 

Проаналізувавши відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, не заслуговує на увагу, оскільки поведінка водія свідчить про протилежне, а саме про те, що він будь-яким чином намагався уникнути огляду, а потім категорично відмовився від його проведення. 
При цьому, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується з положеннями ст.266 КУпАП.

Доводи сторони захисту про те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та не дали можливості скористатись правовою допомогою адвоката, чим було порушено його право на захист, є непереконливими, з огляду на таке.
Як слідує з протоколів про адміністративні правопорушення, у них міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що також підтверджується відеозаписом. 
Також, ОСОБА_1 під час складення протоколів стосовно нього скористався своїм конституційним правом, яке передбачене ст.63 Конституції України та відмовився надавати будь-які пояснення по суті порушення.
Відсутність захисника при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки під час оформлення протоколів не вирішується питання про його адміністративну відповідальність, а лише фіксується факт правопорушення, висновок щодо якого вправі зробити суд.
Крім того, ОСОБА_1 у повній мірі використав своє право на захист, при розгляді справи місцевим судом скористався послугами захисника - адвоката Шовкопляса С.П., який протягом усього часу судового розгляду здійснював його юридичний захист.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У даному випадку поліцейськими у повній мірі дотримано зазначених вимог Закону, оскільки за наявності відеозапису присутність свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не є обов`язковою в силу вимог ст.266 КУпАП.

Твердження захисника про те, що відеозапис не може бути допустимим доказом, оскільки відеофіксація не є безперервною, апеляційний суд визнає необґрунтованими, так як хронологія подій була зафіксована з використанням спеціальних технічних засобів за часом безперервно, і при його огляді у суду не виникає сумнівів у достовірності зафіксованої на відеозаписі інформації, а тому відеозапис є належним та допустимим доказом. Вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Посилання апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія з причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.
Також, як убачається з відеозапису, одразу ж після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський пояснив, що причиною зупинки є те, що водій порушує комендантську годину. 

Доводи апеляційної скарги про неправомірність дій працівників поліції, що проявились у складанні протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , як військовослужбовця, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.
В матеріалах справи наявні направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке не вручалося останньому, у зв`язку з його відмовою від проведення такого огляду, що зафіксовано на відеозаписі працівника поліції (а.с.8, 59).
Більш того, направлення, у даному випадку, судом не може бути взято до уваги, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали саме за його відмову від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.
За змістом ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
У даному випадку ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом поза межами території будь-якої військової частини, як особа, що керує транспортними засобами і щодо якої були наявні підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння.
У ч.2 ст.266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.
Стороною захисту не додано жодних відомостей про те, що транспортний засіб марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , у встановленому порядку був закріплений (облікований) за відповідною військовою частиною і про те, що 14 серпня 2025 року о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, як водій, виконував обов`язки військової служби.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Шовкопляса С.П. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний