П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/4520/25	

Головуючий І інстанції: Єфіменко К.С

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Кравченка К.В., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 15.10.2025р.) про відмову у прийнятті звіту про виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
12.02.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області стосовно не проведення перерахунку його пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024р. №ЮО116642 та від 13.11.2024р. №ЮО116642 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019р.;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії в разі втрати годувальника починаючи з 01.04.2019р. відповідно до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024р. №ЮО116642 та від 13.11.2024р. №ЮО116642 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019р., з урахуванням раніше виплачених сум. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025р. позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024р. №ЮО116642, а також від 13.11.2024р. №ЮО116642 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019р. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2019р. у відповідності до довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024р. №ЮО116642, а також від 13.11.2024р. №ЮО116642 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019р., з урахуванням раніше виплачених сум. 
Вказане судове рішення набрало законної сили - 02.06.2025р.
09.06.2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку ст.382 КАС України, в якій, посилаючись на неналежне невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, просив зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25 у встановлений строк з моменту отримання відповідної ухвали суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2025р. дану заяву позивача - задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25 шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області подати до суду у тридцятиденний строк звіт про виконання судового рішення у справі №420/4520/25 з дня отримання копії ухвали.
01.10.2025р. ГУ ПФУ в Одеській області подано до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року (постановленою в порядку письмового провадження) ГУ ПФУ в Одеській області - відмовлено у прийнятті звіту про виконання рішення суду від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25. 
При цьому, ГУ ПФУ в Одеській області було встановлено новий строк для подання звіту про виконання судового рішення - протягом одного місяця з дня отримання ухвали суду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, відповідач 29.10.2025р. подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив змінити ухвалу суду від 15.10.2025р. шляхом заміни абз.1 її резолютивної частини, а саме з «відмовити ГУ ПФУ в Одеській області у прийнятті звіту» на «прийняти звіт ГУ ПФУ в Одеській області від 01.10.2025р. про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25». 
Зокрема, апелянт зазначає, що ГУ ПФУ в Одеській області виконано рішення в повному обсязі та зроблено всі можливі дії в межах компетенції. У зв`язку із цим, пенсійний орган вважає, що на підставі ч.11 ст.382-3 КАС України суд повинен був прийняти звіт про виконання рішення суду, але, у зв`язку із тим, що суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу. 
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2025р. дану апеляційну скаргу - залишено без руху.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Одеській області та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
11.12.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до ч.1 ст.312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Положеннями ч.2 ст.55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або ж бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Як передбачено у ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання ж судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.ч.2,3 ст.14 КАС України).
За приписами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У Рішенні від 30.06.2009р. за №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив про те, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Також, варто звернути увагу на те, що обов`язковість виконання судового рішення є однією зі складових елементів вимоги щодо ефективного правосуддя, яка виражається, головним чином, у тому, що державні органи зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх «ex-officio» (в силу своєї посади та визначених законом повноважень). Виконання рішення суду повинно бути справедливим, швидким, ефективним та пропорційним, тобто для цього мають бути забезпечені необхідні кошти та чіткі правові норми, що визначають доступні ресурси, відповідальні органи та механізми повного виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд 1-ї інстанції констатував, що ГУ ПФУ в Одеській області фактично не було виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25 відповідно до покладених зобов`язань. 
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам цієї справи, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано, зокрема, ст.382 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах із приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
У ч.ч.1-5, 11 ст.382-3 КАС України регламентовано, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами ч.5 ст.382-1 Кодексу.
При цьому, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, чи заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог ч.2 та/або 3 ст.382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу або ж за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або ж звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних чи соціальних тощо), то суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до ч.3 ст.382-1 цього Кодексу.
Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, ст.382 КАС України, має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Судом можуть бути вжиті заходи реагування у межах судового контролю за виконанням рішень суду у формі встановлення нового строку для подачі звіту та/або накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
Підставами його застосування є, відповідно, неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або ж якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення (дій зобов`язального характеру) є неповажними.
Як встановлено судами обох інстанцій та підтверджується матеріалами цієї справи, Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25 зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника починаючи з 01.04.2019р. згідно з довідками ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024р. №ЮО116642 та від 13.11.2024р. №ЮО116642 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на березень 2019р., з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання судового рішення у цій справі пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивача, в той час як недоплачену суму пенсії у розмірі 79033,40 грн. внесено до судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.
Листом від 26.09.2025р., у зв`язку із необхідністю надання звіту про виконання рішення, ГУ ПФУ в Одеській області направило до ПФУ лист щодо виділення коштів в сумі 79033,40 грн. для виконання рішення у даній справі.
Станом на час подачі звіту 01.10.2025, відповідь від ПФУ до відповідача не надходила.
У п.5 «Порядку здійснення з бюджету ПФУ видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025р. №821) встановлено, що виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. 
На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету ПФУ на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом ПФУ на відповідний рік.
Тобто, саме від своєчасного внесення відповідачем інформації до переліку залежить, коли розпочнеться виплата заборгованості з пенсії позивачу за минулий період.
Так, рішення суду від 30.04.2025р. у справі №420/4520/25 набрало законної сили 02.06.2025р., однак відповідний запит на виплату коштів на виконання рішення суду відповідач направив до ПФУ більше ніж через три місяці та лише після постановлення судом першої інстанції ухвали про необхідність подання звіту про виконання рішення.
Викладене, на переконання колегії суддів, свідчить про несвоєчасне вжиття відповідачем дій, направлених на виконання рішення суду у даній справі.
Саме у зв`язку із несвоєчасними діями відповідача щодо направлення запиту до ПФУ для виділення коштів на виконання рішення по цій справі, в матеріалах справи, зокрема, і у позивача, відсутня інформація щодо строків виплати заборгованості з пенсії, яка нарахована на виконання рішення суду по цій справі, що набрало законної сили.
Тобто, поданий пенсійний органом звіт не містив орієнтовних строків виконання рішення суду у цій справі та їх обґрунтування, що у відповідності до ч.2 ст.382-3 КАС України є безумовною підставою для відмови у прийнятті звіту.
Аналогічної правової позиції також дотримувався П`ятий апеляційний адміністративний суд і в постанові від 16.01.2026р. у справі №420/9596/25.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст.316 КАС України, суд 2-ї інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що, відповідно до ст.316 КАС України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.249,308,311,315,317,321,322,325,328,383 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 05.02.2026р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов 

Судді: К.В. Кравченко

В.О. Скрипченко