КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/5760/25
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3709/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,
суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Козак І.А., у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 369/7355/21 від 19 жовтня 2023 року, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу -  ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 369/7355/21 від 19.10.2023 року (а.с. 1-5).
В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/7355/21 виданого 19 жовтня 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з  ОСОБА_1 накористь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 1 250 750,00 грн. основного боргу, 92 315,63 грн. 3 % річних, 188 123,89 грн. інфляційних втрат та 11 350,00 грн. судового збору.
30 листопада 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано боржнику до виконання.
30 листопада 2023 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів (майна) боржника, проте арештовані кошти на рахунках боржника відсутні.
В ході примусового виконання виконавчого документу приватним виконавцем було вжито заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Так, згідно відповіді Міністерства внутрішніх справи України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, за боржником зареєстровано транспортний засіб TOYOTA HIGHLANDER, 2014 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1 , колір сірий.
30 листопада 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. Станом на дату звернення до суду, розшукати майно не вдалось.
24 жовтня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
03 грудня 2024 року приватним виконавцем у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.
Після визначення вартості нерухомого майна приватним виконавцем відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передано на реалізацію частини квартири загальною площею 104,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
17 лютого 2025 року ДП «СЕТАМ» (01001, Київ, вул. Стрілецька, 4-б) проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» № 629614 про проведені електронні торги за лотом 568240, що сформований 17.02.2025 року, електронні торги відбулись, переможцем визнано ФОП ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , документ № НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 .
25 лютого 2025 року на рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти у сумі 492094, 68 грн.
28 лютого 2025 року приватним виконавцем видано акт про проведенні електронні торги. Акт про проведені електронні торги є підставою для реєстрації права власності на частини квартири, загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказував, що коштів, які надійшли від реалізації нерухомого майна боржника недостатньо для повного виконання рішення, яке набрало законної сили.
Звертав увагу, що боржником ОСОБА_1 подано до суду заяву про відкриття провадження у справі про його несплатоспроможність. В ухвалі Господарського суду Київської області у справі № 911/2430/24 від 18.11.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 зазначив, що на даний час він перебуває за межами території України та не може вжити заходів із повернення додому через небезпеку для життя та здоров`я членів його родини та його особисто.
Відтак, з наведеного вбачається, що боржник ОСОБА_1 виїхав за межі України до відкриття виконавчого провадження, отже до 30.11.2023 року.
Станом на теперішній час у власності боржника не було виявлено коштів, рухомого та нерухомого майна, достатніх для повного виконання рішення суду, вжитими заходами не вдавалось примусово виконати рішення суду фактично в повному обсязі, що вказує на необхідність вжити заходи щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.
Боржник обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження та свідомо ухиляється від виконання судового рішення, умисно ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань. Відтак, для повного та своєчасного виконання рішення необхідно обмежити його у праві виїзду за межі України (1-5).
09 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Попченкової І.М. надійшли до суду заперечення на подання, в яких зазначила, що у межах виконавчого провадження № НОМЕР_5 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом I.I. частково стягнуто з боржника заборгованість за рахунок виділу та подальшої реалізації частки боржника у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 . Загальна сума такого погашення за рахунок майна боржника становить 492 094,68 грн. Іншого майна у боржника немає. Крім того, боржник на сьогоднішній день перебуває за межами території України, що підтверджує у своєму поданні і приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.I. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом I.I. не обґрунтовано, яким чином вжиття заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон може вплинути на виконання рішення суду та погашення заборгованості у межах виконавчого провадження № НОМЕР_5, у тому числі, враховуючи той факт, що боржник уже перебуває за межами території України. На підставі зазначеного, просила відмовити у задоволенні подання приватного виконавця (а.с. 51-55).
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 369/7355/21 від 19 жовтня 2023 року відмовлено (а.с. 76-81).
Не погодившись з ухвалою районного суду, 17 жовтня 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постанови нове рішення, яким задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. (а.с. 85-90).
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, оскільки викладені в ній висновки суперечать фактичним обставинам справи, ігнорують очевидний факт ухилення боржника від виконання судового рішення, а також створюють перешкоди для повного і ефективного відновлення прав стягувача.
Вказував, що постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику , що підтверджується Ф103 АТ «Укрпошта» від 30.11.2023 року, трек номер: 0600064934535, 0600064933288. Проте, суд першої інстанції в ухвалі як на одну з причин відмови у задоволенні подання посилався, що приватним виконавцем не долучено до матеріалів подання доказів отримання боржником усіх матеріалів виконавчого провадження у межах того, як це вимагає закон. 
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем о відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятою статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. 
Отже, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про недоведеність належного інформування боржника про відкриття виконавчого провадження. Всупереч висновкам суду, факт надсилання постанови про відкриття провадження рекомендованим листом є доведеним матеріалами подання, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» вважається належним повідомленням боржника. Таким чином, ця підстава для відмови є безпідставною та суперечить вимогам законодавства.
Також вважав безпідставними твердження суду першої інстанції про відсутність доказів використання приватним нотаріусом передбачених законодавством інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника. Матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що приватним виконавцем було вжито максимально вичерпних заходів щодо стягнення боргу, але вони виявилися недостатніми для повного погашення заборгованості.
Суд першої інстанції зауважив, що в матеріалах подання немає жодних актів приватного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом приватного виконавця тощо. Проте, такі зауваження суду свідчать про недостатнє дослідження матеріалів справи наданих приватним виконавцем.
Звертав увагу, що приватний виконавець у поданні зазначав, що боржником не виконано обов`язок, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження. Окрім того, боржник з моменту отримання кореспонденції приватного виконавця жодного разу не звертався до приватного виконавця з клопотанням/заявами щодо недостатності встановленого приватним виконавцем строку виконання п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження і не клопотав перед приватним виконавцем про продовження строку на виконання вимоги, тобто не вважав встановлений строку виконання вимоги недостатнім. Боржник жодного разу не повідомляв приватного виконавця про неможливість виконання ним вимоги у певній частині або в повному обсязі з поважних причин і не звертався до виконавця з відповідними заявами/клопотаннями, що дає підстави розуміння небажання виконувати судове рішення.
Також, вважав посилковими висновки суду, що оскільки приватним виконавцем вже було примусово реалізовано частину майна, то нібито не можна вважати, що боржник ухиляється від виконання боргу. Суд першої інстанції не взяв до уваги, що така реалізація була проведена виключно зусиллями приватного виконавця, у примусовому порядку, після тривалих виконавчих дій і відбулася без жодного сприяння та участі боржника. Навпаки, саме той факт, що боржник, знаючи про наявність значної непогашеної частини боргу після примусової реалізації, до сьогоднішнього дня е живав жодних самостійних кроків для погашення залишку заборгованості, є очевидним і беззаперечним доказом його свідомого ухилення від покладених на нього судовим рішенням обов`язків.
Разом з тим, вважав твердження суду першої інстанції, що обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою покаранням за невиконання рішення, а лише має на меті забезпечити виконання рішення суду є надуманим та не ґрунтуються на матеріалах подання. Приватним виконавець звертався з поданням з метою забезпечити виконання рішення суду, а не покарати боржника (а.с. 85-90).
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Так про розгляд справи судом апеляційної інстанції 22 січня 2026 року ОСОБА_1 та його представник - адвокат Попченкова І.М. були сповіщені 01 грудня 2025 року повідомленнями до Електронного суду в ЄСІТС, кожного окремо, із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. 22 січня 2026 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Попченкової І.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на перебування на лікуванні, проте будь-яких доказів поважних причин такої неявки до суду не надано і судом не встановлено (а.с. 117-125).
Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 369/7355/21 від 19 жовтня 2023 року, виходив з того, що підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що могло б бути підставою для тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України немає. Державний виконавець не долучив до матеріалів подання доказів отримання боржником усіх матеріалів виконавчого провадження у межах такого, як це вимагає закон. При цьому, приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник здійснив перетин кордону з метою саме ухилення від виконання судового рішення. В матеріалах подання немає жодних актів приватного виконавця чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу, не наведено будь-яких належних доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань, зокрема, ненадання ним у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, чи своєчасної неявки за викликом приватного виконавця тощо. Також, у матеріалах подання відсутні достатні докази використання приватним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані, тощо.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_5.
30 листопада 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 з виконання виконавчого листа № 369/7355/21виданого 19.102.2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 250 750 грн. основного боргу, 92 315,63 грн. 3 % річних, 188 123,89 грн. інфляційних втрат та 11 350 грн. судового збору(а.с. 6).
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику ОСОБА_1 на адресу, зазначену у виконавчому документі, а також було роз`яснено права і обов`язки боржника, у тому числі зазначено, що за рішеннями майнового характеру боржник зобов`язаний подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України(а.с. 7-8).
Відтак, боржник вважається належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, відповідно до приписів частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».
Разом з тим, боржником не виконано обов`язку подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
З метою отримання інформації щодо майнового стану боржника, наявності у останнього рухомого чи нерухомого майна приватним виконавцем було надіслано запити. 
Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ на запит, за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб Toyota Highlander, 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір сірий (а.с. 18).
30.11.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1 , а саме транспортного засобу Toyota Highlander, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 16).
Згідно відповіді ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» в інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» відсутня будь-яка інформація про наявність тварин у гр. ОСОБА_1 , оскільки останній не зареєстрований в Реєстрі як власник тварин (а.с. 12).
Згідно відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ, станом на 06.12.2023 року за громадянином ОСОБА_1 транспортні засоби з 2013 року не реєструвались (а.с. 12, зворот).
Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, відомості щодо реєстрації земельних ділянок в межах м. Києва та Київської області за гр. ОСОБА_1 , відомості про реєстрацію права власності, права постійного користування, права оренди на земельні ділянки за гр. ОСОБА_1 , відсутні (а.с. 13).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_4 зареєстровано спільна сумісна власність на квартиру загальною площею 104,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-20, 20 зворот).
24 жовтня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-22).
03 грудня 2024 року приватним виконавцем у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с. 22-23).
17 лютого 2025 року ДП «СЕТАМ» (01001, Київ, вул. Стрілецька, 4-б) проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу ДП «СЕТАМ» № 629614 про проведені електронні торги за лотом 568240, що сформований 17.02.2025 року, електронні торги відбулись, переможцем визнано ФОП ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , документ № НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 (а.с. 24).
28 лютого 2025 року приватним виконавцем видано акт про проведенні електронні торги. Акт про проведені електронні торги є підставою для реєстрації права власності на частини квартири, загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).
Згідно відповіді Державної прикордонної служби України дані щодо перетину ОСОБА_5 з 30.11.2023 року по 18.03.2025 року державного кордону відсутні (а.с. 26).
Однак, представник боржника в суді першої інстанції стверджував, що ОСОБА_1 перебуває за межами території України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.
Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Згідно з ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.
Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положень, встановлених ЦПК України.
Так, обґрунтовуючи подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,приватний виконавець посилався на ухилення ним за виконавчим провадженням від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями.
Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.
Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів має визначатися судом і відноситься до його дискреційних повноважень.
Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання.
При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за кордон приватним виконавцем доведено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, надано об`єктивні докази за матеріалами виконавчого провадження, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання рішень суду, зокрема, що ОСОБА_1 не повідомив державного виконавця про наявне у нього майно, грошові кошти чи інші цінності, не подав декларацію про доходи та майно боржника, не надав доказів погашення заборгованості за виконавчим листом в межах виконавчого провадження. 
З матеріалів справи вбачається, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження відносно нього та необхідність виконати рішення суду, однак доказів, що ним вчинялися дії по його виконанню, матеріали справи не містять. Тоді як виконавцем були здійснені всі заходи по виконанню рішення суду, а тому, зважаючи на значну суму заборгованості, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України залишилося єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення та впливу на боржника для виконання ним законних обов`язків.
Якщо боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме, не надав своєчасно достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, пояснень стосовно причин невиконання рішення, а виконавець зі свого боку вчинив всі дії передбачені законом, в такому разі, обставини свідчать, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України та вчинення інших дій передбаченим Законом.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що частина сплаченого стягувачу боргу здійснена лише завдяки примусовим діям державного виконавця, а не внаслідок добровільних дій боржника.
Станом на час звернення державного виконавця з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, сума боргу залишається значною та добровільно боржником не погашається.
Відтак, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що боржник, будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження не вчинив дій, спрямованих на виконання свого боргового зобов`язання, колегія суддів вважає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.
Відповідно до спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ від 30.01.2018 N 256/5/65 "Про затвердження Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.02.2018 за № 133/31585 (далі - спільний Порядок), а саме пункту 5 розділу IV, інформація про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, вилучається з бази даних у разі винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".
Крім того, обмеження у праві виїзді за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.
Суду не надано доказів, що за час з відкриття виконавчого провадження 30 листопада 2023 року боржником здійснені належні дії для виконання рішення суду та змінились обставини, за існування яких покладено на боржника зазначене обмеження.
Судова колегія не погоджується із доводами представника боржника про те, що тимчасове обмеження його виїзду за межі України порушує права боржника на вільне пересування і вважає, що застосування до ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відповідає усім трьом критеріям, про які йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv.Bulgaria» від 26.11.2009), а саме ґрунтується на законі, переслідує легітимну мету та перебуває у справедливому балансі між правами боржника та публічним інтересом.
Зокрема, у відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга № 66485/01, §§ 78-82).
Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії » (Luordo v. Italy), скарга № 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою «Фельдеш та ФельдешнеХайлік проти Угорщини» (FoldesandFoldesneHajlik v. Hungary), скарга № 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою «Рінер проти Болгарії», § 121).
Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
На вищевказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що дії боржника не свідчать про ухилення останнього від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.
Таким чином, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича - задовольнити. 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 вересня 2025 року - скасувати.
Подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань, покладених на нього за виконавчим листом № 369/7355/21 від 19 жовтня 2023 року - задовольнити.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон (за межі України) боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , на строк до повного виконання зобов`язань,покладених на нього за виконавчим листом № 369/7355/21 від 19 жовтня 2023 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_5.
Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення - 22 січня 2026 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов