Справа № 522/1629/26
Провадження № 2-а/522/177/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі: 
головуючого судді — Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання — Навроцької Є.І.
розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси 06.02.2026 року надійшов позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію строком на 6 місяців по 03.08.2026 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Позов обґрунтований тим, що 03.02.2026 о 18.45 годині на блокпосту об`їзної дороги «Клеверний міст» виявлено громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запрошено останнього до Управління міграційного контролю протидії нелегальної міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Тараса Кузміна, 33. В результаті проведеної перевірки, щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України, легально, 21.06.2025, через контрольно-пропускний пункт «Маяки-Удобне», по паспортному документу громадянина Італійської Республіки для виїзду за кордон на його ім`я, серії та номеру НОМЕР_1 . Під час виявлення паспортний документ громадянина Італійської Республіки для виїзду за кордон у ОСОБА_1 , відсутній. Має в наявності паспортний документ серії та номеру НОМЕР_2 з терміном дії з 23.11.2021 по 13.05.2032. Громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства – перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. На момент скоєння правопорушення громадянином Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , правила перебування іноземних громадян на території України визначались наказом МВС України від 20.07.2015 № 884 «Про затвердження Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду» (далі - Наказ № 884). Відповідно до пункту 1 Наказу МВС України від 20.07.2015 № 884 передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Дозволений строк перебування на території України у громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився, відповідач перебуває на території України - незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні. ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з 19 вересня 2025 року знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.
Ухвалою суду від 06.02.2026 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 12 год. 10 хв. 06.02.2026 року в режимі відео конференції.
У судове засідання 06.02.2026 року з`явилися представник ГУ ДМС України в Одеській області - Сакрісян А.Р., громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 та перекладач з англійської мови на українську мову ОСОБА_3 за згодою відповідача, який розуміє англійську мову. Представник громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 - безкоштовний адвокат Мельниченко В.В. про причини неявки суд не повідомила.
Представник ГУ ДМС України в Одеській області - Сакрісян А.Р. позов просив задовольнити у повному обсязі згідно підстав, зазначених у ньому.
Відповідач ОСОБА_1 , за допомогою перекладача, не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника, визнав позов, сказав, що хоче повернутися додому, підтвердив, що у нього відсутній закордонний паспорт і він не може пояснити коли та де його паспорт.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, 03.02.2026 о 18.45 годині на блокпосту об`їзної дороги «Клеверний міст» виявлено громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запрошено останнього до Управління міграційного контролю протидії нелегальної міграції та реадмісії ГУ ДМС в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Тараса Кузміна, 33. 
В результаті проведеної перевірки, щодо законності перебування на території України встановлено, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України, легально, 21.06.2025, через контрольно-пропускний пункт «Маяки-Удобне», по паспортному документу громадянина Італійської Республіки для виїзду за кордон на його ім`я, серії та номеру НОМЕР_1 . Проте під час виявлення 03.02.2026 громадянина Італійської Республіки паспортний документ для виїзду за кордон у ОСОБА_1 , відсутній. Має в наявності паспортний документ серії та номеру НОМЕР_2 з терміном дії з 23.11.2021 по 13.05.2032.
На момент скоєння правопорушення громадянином Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , правила перебування іноземних громадян на території України визначались наказом МВС України від 20.07.2015 № 884 «Про затвердження Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду» (далі - Наказ № 884).
Відповідно до пункту 1 Наказу МВС України від 20.07.2015 № 884 передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.
Громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства – перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. 
Таким чином дозволений строк перебування на території України у громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився (до 18.09.2025), відповідач перебуває на території України - незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.
ГУ ДМС в Одеській області встановлено, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України з 19 вересня 2025 року знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має. 
Під час перебування в Україні громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), зі слів, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
У громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), не має дійсного закордонного паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на проживання в Україні, а тому він не може бути працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів згідно чинного законодавства, не зможе забезпечувати власні потреби. 
За порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), стосовно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.02.2026 складено протокол про адміністративне правопорушення серії та номеру ПР МОД 012692 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 03.02.2026 серії та номеру ПН МОД 012788 відповідач притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень. 
За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП відповідачем – громадянином Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 станом на 05.02.2026 добровільно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень, не сплачено, що підтверджується відсутністю банківської квитанції банку платника як в додатках до адміністративного позову позивача, так і в особовій справі останнього.
За відсутністю документів, що дають право на виїзд з України, відповідно до протоколу про адміністративне затримання серії та номеру МОД 000352 за ч. 2 ст. 263 КУпАП, відповідача – громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.02.2026 о 19.45 годині, затримано на 72 години, з метою встановлення правопорушника, з`ясування обставин правопорушення.
Головним управлінням ДМС в Одеській області 03.02.2026 стосовно громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято рішення про поміщення у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. 
Головне управління ДМС в Одеській області 03.02.2026 за вих. № 5100.20.1-1204/51.1-26 у письмовій формі повідомила Почесного Посла Італійської Республіки в Україні ОСОБА_4 про затримання громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою встановлення особи правопорушника та з`ясування обставин правопорушення.
На час звернення з адміністративним позовом до суду та її розгляду по суті, письмових звернень з Посольства Італійської Республіки в Україні до ГУ ДМС в Одеській області, не надходило.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773-VI визначено, що нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно ч. 3 ст. 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.
Враховуючи, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) тривалий час (з 19.09.2025 року) перебуває на території України незаконно, процедура добровільного повернення до Італійської Республіки стосовно нього бути застосована не може. При цьому, останній з відповідною заявою за захистом не звертався.
Частиною 1 ст. 26 Закону № 3773-VI передбачено що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Разом з тим, слід зазначити, що абзац 1 частини 8 статті 26 Закону № 3773-VI, примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія ЗУ «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).
Враховуючи, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сьогоднішній день не має оригіналу дійсного закордонного паспортного документу, який в свою чергу дає право на виїзд з України, тому рішення про примусове повернення відносно останнього, не може бути прийняте з урахуванням вимог абзацу 1 частини 8 статті 26 Закону № 3773-VI.
Згідно ч. 1 ст. 29 Закону № 3773-VI, передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Із змісту наведеної норми вбачається, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (частина 11 статті 289 КАС України).
Згідно ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Згідно п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ № 150 від 15.02.2012, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи в разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС. Для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають вказані у п. 9 зазначеної постанові документи.
За приписами ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначений термін: реадмісія передача з території України або приймання на територію України іноземців та осіб без громадянства на підставах та в порядку, встановлених міжнародними договорами України.
Згідно ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.
У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.
Відповідно до Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб (Угоду ратифіковано Законом № 116-VI (116-17) від 15.01.2008, ВВР, 2008, № 9, яка ратифікована згідно Закону України «Про ратифікацію Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб» який набрав чинності в установленому порядку, ст. 86) Україна та Європейське Співтовариство, які далі іменуються Договірні Сторони, маючи намір зміцнювати співробітництво з метою більш ефективної боротьби з нелегальною імміграцією.
Так, відповідно пунктів «b» та «c» ст. 1 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, «Держава-член» означає будь-яку державу – члена Європейського Союзу, за винятком Королівства Данія. «Громадянин держави-члена» означає будь-яку особу, яка має громадянство держави-члена, як це визначено для цілей Співтовариства. 
На теперішній час Італійська Республіка є повноправним членом Європейського Союзу та входить до складу Європейського Співтовариства.
Відтак, громадяни держави – члена Європейського Союзу, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають реадмісії, що в свою чергу виключає можливість застосування до них процедури примусового видворення. 
Правову позицію аналогічного змісту вже висловлював Верховний Суд, зокрема в постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 308/8109/17 та в постанові від 19 липня 2019 року у справі № 522/23102/17.
Відповідно до положень Інструкції про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2015 року № 158 (надалі Інструкція № 158), проведення заходів реадмісії з будь-якою договірною стороною передбачає ряд організаційних заходів, які включають процедуру ідентифікації особи, обмін інформацією між сторонами, та сам процес передачі особи від одного компетентного органу до другого компетентного органу.
Згідно п. 2 Інструкції № 158 уповноважена особа центрального компетентного органу у разі необхідності вживає заходів щодо перевірки інформації та документів, зазначених у запиті про реадмісію за обліками Укрбюро Інтерполу, інформаційних підрозділів МВС, ДМС та Держприкордонслужби з метою ідентифікації особи та з`ясування умов для її реадмісії в Україну.
Згідно п. 5 Інструкції № 158 за стандартною процедурою передавання та приймання осіб, які підлягають реадмісії, здійснюються територіальними органами та територіальними підрозділами ДМС на підставі результатів:
- розгляду центральним компетентним органом запитів про реадмісію за стандартною процедурою щодо громадян України, іноземців та осіб без громадянства, надісланих Україні договірними державами;
- погодження договірними державами запитів про реадмісію за стандартною процедурою, надісланих Україною щодо іноземців та осіб без громадянства;
- погодження транзитними договірними державами запитів про транзитне перевезення, надісланих Україною щодо іноземців або осіб без громадянства в разі необхідності здійснення транзитного перевезення їх територією до договірної держави, що є державою призначення;
- виявлення (затримання) компетентними, уповноваженими або іншими органами державної влади України іноземців або осіб без громадянства, які підлягають реадмісії за стандартною процедурою;
- розгляду запитів про транзитне перевезення наземними видами транспорту іноземців або осіб без громадянства, що надійшли від договірної держави.
З урахуванням наведеного, оскільки встановлено, що відповідач затриманий у зв`язку з порушенням встановлених правил перебування на території України, підстав для законного перебування на території України, визначених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», немає, а також у нього відсутні паспортний документ для перетину кордону (для здійснення процедури реадмісії необхідна достатня кількість часу), відсутні офіційні джерела доходу на території України, а тому є необхідність в затриманні відповідача з метою його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Таким чином, затримання відповідача, не зважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені фактичні обставини, є цілком виправданим і належним, тому що в цьому випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатнім для гарантування виконання такою особою певних обов`язків, пов`язаних із залишенням території України. Затримання до закінчення процедури реадмісії, в тому числі для належної оформлення документів іноземцю для перетину державного кордону, та із врахуванням дотримання вимог національного закону не може становити порушення пункту 1 статті 5 Конвенції (995_004).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.07.2020 по справі № 743/1268/16-а, 18.12.2019 у справі №638/18780/16-а, від 07.11.2019 у справі №367/2334/19, від 27.02.2020 у справі №585/2811/19, від 20.10.2020 у справі №743/1027/18.
Зважаючи на те, що у громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні будь-які документи, що посвідчують особу та надають йому право на законне перебування на території України, а також кошти для виїзду з території України, відсутній дозвіл на офіційне працевлаштування на території України, відсутній факт звернення до ДМС з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, ОСОБА_1 підлягає затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема: 
- громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не має законних підстав перебувати на території України;
- у громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні документи на підставі яких він може вибути з території України.
Для здійснення ідентифікації особи громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) необхідна достатня кількість часу.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що громадянин Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та вважає, що до громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід застосувати найбільш суворий захід, передбачений ч. 11 ст. 289 КАС України, як затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України по 03.08.2026.

Отже, враховуючи усе вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 229, 242, 244, 293, 295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію – задовольнити.
Затримати громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію строком на 6 місяців по 03.08.2026 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення суду складено 06.02.2026 року.

Суддя Домусчі Л.В.