Справа № 366/3393/25
 
Провадження № 3/366/2006/25

ПОСТАНОВА
 
Іменем УКРАЇНИ

 
13 листопада 2025 року        с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967094 від 15.10.2025: 15.10.2025 року о 16:00 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання і догляду малолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме вживає алкогольні напої, внаслідок чого в будинку антисанітарні умови проживання та не створені умови для проживання і розвитку малолітньої дитини, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП»
Протокол складено старшим інспектором СЮП ВП Вишгородського РУП майором поліції Хоменко Н.С.
Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від 22.10.2025, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 13.11.2025. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим поштовим повідомленням, яка повернулась з відміткою про отримання.
Крім того, ОСОБА_1 було відомо про складення вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується її підписом у протоколі. 
Як вказано у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Проте, ОСОБА_1 розглядом справи відносно себе не цікавилась, із клопотаннями та заявами до суду не зверталась.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005, зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлена належний чином, проте у судове засідання не з`явилась, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, суддя розцінює її неявку неповажною та вважає за можливе розглянути справу без її участі за наявними у справі матеріалами.
У судовому засіданні досліджені наступні докази:
- протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 967094 від 15.10.2025, в якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, який підписано особою, що склала та особо, що притягається до адміністративної відповідальності;
- лист-звернення старости Горностайпільського старостинського округу О. Захарова за вих.№54 від 10.10.2025 до директора КУ ІСР «Центр соціальних служб» щодо сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах;
- копія акта обстеження умов проживання від 15.10.2025 відповідно до якого, при обстеженні умов проживання родини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що в будинку не створені умови для навчання та розвитку дитини, дитина не забезпечена іграшками, відсутні продукти харчування;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.10.2025, про обставини, за яких її родину відвідали представники служби у справах дітей та поліції, оскільки їхня сім`я перебуває на обліку як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, за результатами перевірки у будинку було брудно холодно, умови для проживання та розвитку дитини у будинку відсутні, приготовлена їжа відсутня, світло та газ відрізані за борги;
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_1 , з якого вбачається, що останній є неповнолітнім, його матір`ю є ОСОБА_1 ;
- копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ID № НОМЕР_2 , за якою встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності;
- копія постанови Іванківського районного суду Київської області від 11.02.2025 у справі 366/3453/25 (набрала законної сили 24.02.2025), відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків
Згідно зі ст. 7 КУпАП при цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
За статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи[…]. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст.184 КУпАП.
Частиною 2 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Положення цієї статті є бланкетними та відсилають до положень інших нормативно-правових актів, які більш детально передбачають вимоги законодавства, які ставляться в обвинувачення правопорушнику.
Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 150 Сімейного кодексу України: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 
Положення ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч. ч. 1 та 6 ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Отже, з огляду на те, що вказані вище акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя та виховання останніх, то їх порушення батьками тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 184 КУпАП.
За результатами дослідження наведених доказів в їх сукупності судом встановлено, що 15.10.2025 року о 16:00 год. в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання, навчання і догляду малолітній дитині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: вживала алкогольні напої, внаслідок чого в будинку не створені умови для проживання і розвитку малолітньої дитини.
Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 967094 від 15.10.2025, які оглянуті в судовому засідання, зокрема: листом-зверненням старости Горностайпільського старостинського округу О. Захарова за вих.№54 від 10.10.2025 до директора КУ ІСР «Центр соціальних служб» щодо сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка перебуває на обліку як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах; копією акта обстеження умов проживання від 15.10.2025 родини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.10.2025.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, судом встановлено, що  ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що підтверджується постановою Іванківського районного суду Київської області від 11.02.2025 у справі 366/3453/25 (набрала законної сили 24.02.2025).
Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, догляду та виховання неповнолітньої дитини, вчинене повторно протягом року накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.
Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, беручи до уваги характер правопорушень, вид і міру адміністративного стягнення, яке застосовується до правопорушника за їх вчинення, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах санкції інкримінованої статті.
Саме такий вид адміністративного стягнення, на переконання судді, буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, його виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Обираючи саме такий вид стягнення, судом враховується те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась раніше до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП, при цьому, на шлях виправлення не стала, продовжує ухилятись від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, догляду та виховання малолітній дитині.
Відповідно до ч.9 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2025 році становить 3028, 00 грн. 
У матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір», а тому з неї підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. (3028 х 0,2).
Керуючись ст. ст. 7-9, 24, 27, 40-1, 184, 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  (паспорт громадянина України ID № НОМЕР_2 виданий 30.05.2018, орган 3230, РНОКПП НОМЕР_3 ) визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 (одна тисяча сімсот) грн.
реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Іванківська сел/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA228999980313000106000010812, код класифікації доходів бюджету: 21081100.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України ID № НОМЕР_2 виданий 30.05.2018, орган 3230, РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн., 60 коп.)
реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відповідно до частини 1 статті 307, статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. 
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області 
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Текст постанови складено 12.01.2026.

Суддя     Анатолій КОРЧКОВ