Справа № 560/3723/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

05 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі – первісний відповідач, військова частина), у якому просить: «Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яка полягала в непроведенні розслідування нещасного випадку з фактом отримання травми під час виконання обов`язків військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), в порядку, передбаченому Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332,; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), провести розслідування нещасного випадку за фактом отримання травми під час виконання обов`язків військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ); зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за результатами проведеного розслідування - видати довідку про обставини травм (поранення, контузії, каліцтва), передбачену Додатком №5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, з урахуванням висновків суду».
Ухвалою від 10.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 17.01.2026 заяву Військової частини НОМЕР_1 про заміну відповідача у справі № 560/3723/25 правонаступником та надання доступу до електронної справи задоволено; ухвалено замінити відповідача у справі № 560/3723/25 - Військову частину НОМЕР_2 - на правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 (далі – відповідач); ухвалено надати представнику Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) - доступ до справи № 560/3723/25 через підсистему "Електронний суд" з одночасним внесенням даних реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_2 до додаткових відомостей про учасника справи.
Відповідно до позовної заяви, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке.
Зазначає, що під час проходження служби у складі Військової частини НОМЕР_2 , орієнтовно у вересні 2023 року, в районі н.п. Невське Луганської області, під час виїзду особового складу на бойове завдання автомобіль ГАЗ-66, у кузові якого він перебував, зіткнувся з танком. 
Вказує, що унаслідок раптового удару отримав ушкодження шийного відділу хребта, що спричинило різке погіршення стану здоров`я, стаціонарне лікування, оперативне втручання та подальшу реабілітацію.
Стверджує, що надалі звертався до командира військової частини з рапортом про проведення розслідування та видачу довідки про обставини травми, а його представник – з численними адвокатськими запитами й скаргами. Однак первісний відповідач розслідування нещасного випадку за Інструкцією №332 не провів, акти НВ-2 та НВ-3 не склав, довідку про обставини травми не оформив, натомість листом від 20.11.2024 повідомив про проведення «службової перевірки» і відсутність підстав для службового розслідування та оформлення будь-яких документів.
Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує його права. 
У відзиві на позов Військова частина НОМЕР_2 позовні вимоги не визнала. 
Зазначала, що: відомості про ДТП за участю автомобіля ГАЗ-66 та танка у вересні 2023 року відсутні в журналах бойових дій, донесеннях про події, журналі реєстрації травм, книзі обліку хворих медичного пункту; медичні документи свідчать про наявність у позивача дегенеративних захворювань хребта, а погіршення стану здоров`я пов`язується лікарями з фізичними навантаженнями та уже існуючим остеохондрозом; позивач у своїх зверненнях називав різні періоди (травень, червень, вересень 2023 року), що ставить під сумнів реальність нещасного випадку; за наказом командира військової частини №608 від 15.10.2024 проведено службову перевірку відповідно до Порядку проведення службового розслідування в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі – Порядок №608 у редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), за результатами якої, факту події і факту травмування позивача внаслідок ДТП не встановлено, у зв`язку з чим, відсутні підстави для службового розслідування і розслідування нещасного випадку.
Військова частина НОМЕР_2 вважала, що позов фактично спрямований на встановлення причинного зв`язку захворювання позивача з проходженням військової служби, що належить до виключної компетенції військово-лікарських комісій (ВЛК), а не суду.
У відповіді на відзив позивач наполягає на позовних вимогах і зазначає, що: наявні в матеріалах справи письмові пояснення військовослужбовця ОСОБА_3 підтверджують факт зіткнення автомобіля ГАЗ-66 з танком під час виїзду на бойове завдання у вересні 2023 року, перебування в кузові цього автомобіля позивача та інших військовослужбовців, а також скарги позивача на біль у шиї відразу після події; медичні документи (перевідний епікриз ВМКЦ Центрального регіону, епікриз військової частини НОМЕР_6 , Свідоцтво про хворобу ВЛК) фіксують у позивача травму шийного відділу хребта, оперативне лікування та реабілітацію, що відбувалися в період виконання ним завдань у районі бойових дій; саме для з`ясування обставин, дати, місця, причин події, наявності порушення правил безпеки та встановлення зв`язку з виконанням обов`язків служби законодавець передбачив спеціальну процедуру розслідування за Інструкцією №332, яку первісний відповідач не застосував.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд установив таке.
Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. 
У довідці військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2023 №552 зазначено, що позивач у складі підрозділів військової частини у 2022–2023 роках брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, зокрема, в Донецькій та Харківській областях. 
Із рапорту ОСОБА_1 від 25.10.2023 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 вбачається, що позивач просив призначити розслідування нещасного випадку та видати довідку про обставини травми. 
У рапорті описано, що під час виїзду на бойове завдання в районі н.п. Невське Луганської області автомобіль ГАЗ-66, в кузові якого перебував позивач разом з іншими військовослужбовцями, зіткнувся з танком, після чого позивач відчув різкий біль у шийному відділі хребта та в подальшому проходив лікування.
До матеріалів справи долучено письмові пояснення військовослужбовця ОСОБА_3 , який підтверджує, що у період між 15.09 та 20.09.2023 під час виїзду підрозділу на бойове завдання автомобіль ГАЗ-66 з особовим складом, у тому числі, з позивачем, зіткнувся з танком, після чого ОСОБА_1 скаржився на біль у шиї, а надалі його стан погіршувався.
Перевідний епікриз №6957 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) свідчить, що позивач перебував у стаціонарному лікуванні з 18.09.2023 по 25.09.2023 з діагнозом ураження шийного відділу хребта; виписний епікриз №1797 військової частини НОМЕР_6 – про подальшу реабілітацію з 25.09.2023 по 28.10.2023 року. 
Свідоцтво про хворобу ВЛК від 13.10.2023 підтверджує, що ОСОБА_1 проходив військову службу, мав травматичне ураження шийного відділу хребта, підлягав оперативному лікуванню та реабілітації.
Листом від 20.11.2024 №1502/845 командир військової частини НОМЕР_2 повідомив представника позивача, що наказом командира військової частини №608 від 15.10.2024 згідно з Порядком №608 була призначена службова перевірка для з`ясування наявності підстав для службового розслідування за фактом травмування позивача. За результатами перевірки, здійсненої, зокрема, шляхом аналізу журналу бойових дій за червень 2023 року, журналів обліку хворих, опитування командирів та медперсоналу, факту події та факту травмування позивача у спосіб, описаний в адвокатському запиті, не встановлено; у зв`язку з цим підстави для проведення службового розслідування та оформлення довідки відсутні.
Інших документів, які б свідчили про проведення первісним відповідачем або його правонаступником розслідування нещасного випадку за Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 № 36 (далі - Інструкція №332 у редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин)(створення комісії, складання актів НВ-2, НВ-3 тощо), матеріали справи не містять.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам у цій справі, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчинененні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Так, Пункт 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 (далі – Порядок №337 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), передбачає, що вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.
Дія цього Порядку не поширюється на: військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки, Збройних Сил, Управління державної охорони, СБУ, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби; осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, військовослужбовців Національної гвардії, курсантів (слухачів) закладів освіти МВС і Національної гвардії; осіб, що утримуються в установах виконання покарань або слідчих ізоляторах, крім випадків, коли зазначені особи залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами; осіб рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби; осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту ДСНС; військовослужбовців Адміністрації Держприкордонслужби та її регіональних управлінь, Морської охорони, органів охорони державного кордону, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, закладів освіти, науково-дослідних установ та органів забезпечення Держприкордонслужби у період проходження ними військової служби; осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків щодо яких установлюється Директором Державного бюро розслідувань; осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро, порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків щодо яких встановлюється Директором Національного антикорупційного бюро.
Розслідування та облік нещасних випадків щодо осіб, зазначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, здійснюються у порядку, визначеному міністерствами та іншими державними органами, в управлінні яких перебувають військові частини, установи, організації, заклади освіти та підрозділи, де проходять службу або утримуються такі особи.
Порядок проведення розслідування та обліку нещасних випадків, що сталися з вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, стажистами, клінічними ординаторами, аспірантами, докторантами під час навчально-виховного процесу, визначається МОН за погодженням з відповідним профспілковим органом.
Розслідування нещасних випадків і професійних захворювань, що сталися з працівниками, які перебували у відрядженні за кордоном, проводиться згідно з цим Порядком, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
Такий спеціальний акт – Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за №1667/37289, яка набрала чинності 06.01.2022 й була, зокрема, чинною у 2023–2024 роках (далі – Інструкція №332 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин). 
Інструкція №332 визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини) (п. 1 вказаної Інструкції).
Розділ ІІ Інструкції №332 встановлює, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
До гострого професійного захворювання належить захворювання, що виникло після одноразового (протягом не більше однієї доби) впливу на військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби шкідливих факторів середовища фізичного, біологічного та хімічного характеру (в тому числі інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання).
Причинами гострих професійних отруєнь є шкідливі речовини гостроспрямованої дії.
Про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
У разі переформування військової частини, у якій стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться її правонаступником, а у разі ліквідації військової частини за відсутності її правонаступника встановлення факту настання нещасного випадку розглядається в судовому порядку.
Якщо рішенням суду встановлено факт настання нещасного випадку, розслідування організовує та проводить вищий орган військового управління, якому підпорядковувалася ліквідована військова частина.
Заклад охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, у який був доставлений або звернувся потерпілий військовослужбовець, повинен протягом доби з використанням засобів зв`язку та на паперовому носії надати екстрене повідомлення про звернення потерпілого від нещасного випадку, яке наведене у додатку 1 до цієї Інструкції (далі - екстрене повідомлення) з посиланням на нещасний випадок: командиру військової частини, де проходить службу потерпілий; залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері.
Заклад охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України обов`язково проводить необхідні дослідження і складає медичний висновок про наявність або відсутність в організмі потерпілого військовослужбовця алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин), який надається на запит командира військової частини або голови комісії з проведення розслідування нещасного випадку протягом однієї доби з дати отримання запиту.
Командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний: негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1); у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів; залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері; якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1; протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця; забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Якщо нещасний випадок стався з командиром військової частини, комісія з розслідування призначається наказом командира (начальником), якому безпосередньо підпорядкований командир військової частини.
Нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.
Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.
Обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні; виконання потерпілим військовослужбовцем державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; перебування потерпілого військовослужбовця у складі добового наряду; виконання завдань відповідно до розпоряджень та наказів командира військової частини в позаслужбовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні на території військової частини та поза її межами; прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, пішки або на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; виконання дій, що не входять до кола службових обов`язків потерпілого військовослужбовця, а саме: із запобігання виникненню аварій або рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; участь у спортивних змаганнях та інших масових заходах і акціях, які проводяться військовою частиною самостійно або за рішенням старшого командира; прямування потерпілого військовослужбовця до місця відрядження і у зворотному напрямку на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності; заподіяння тілесних ушкоджень іншою особою або вбивство потерпілого військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або дій, зазначених в абзаці восьмому цього пункту, незалежно від початку досудового розслідування, крім випадків з`ясування потерпілим та іншою особою особистих стосунків позаслужбового характеру, що підтверджено висновком відповідних органів; отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду; смерть військовослужбовця внаслідок захворювання або травми, отриманих ним раніше під час виконання обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; оголошення судовим рішенням військовослужбовця померлим.
Обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби: перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин; перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку; погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником); алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку; використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження; навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби; природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.
Якщо нещасний випадок стався внаслідок гострих професійних захворювань або отруєнь, крім акта за формою НВ-3, складається також картка обліку професійного захворювання (отруєння) за формою ПЗВ-1 наведеною у додатку 6 до цієї Інструкції (далі - картка за формою ПЗВ-1).
Випадки, на які складаються акти за формою НВ-3, реєструються в журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків (зникнення, смерті), який наведений в додатку 7 до цієї Інструкції, який зберігається в діловодстві військової частини.
Випадки смерті військовослужбовців, на які складено акт за формою НВ-3 та які сталися внаслідок захворювання або травми, отриманих ними раніше під час виконання обов`язків військової служби, також реєструються в журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків.
На підставі клопотання комісії наказом командира, який призначив комісію, строк розслідування може бути подовжений понад встановлений пунктом 8 цього розділу, але не більше ніж на 10 днів або на строк, необхідний для проведення медичних досліджень закладом охорони здоров`я, технічної та (або) судово-медичної експертиз (досліджень) та отримання їх висновків.
Комісія з розслідування нещасного випадку має право: отримувати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків та всіх осіб, причетних до нещасного випадку, для з`ясування його обставин та причин; залучати за узгодженням з командиром військової частини до участі в розслідуванні необхідних спеціалістів військової частини та сторонніх організацій.
Командир військової частини, де стався нещасний випадок, забезпечує фотографування місця події, складання ескізів та схем, проведення експертних досліджень.
Командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються): безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі; начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо); командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні; командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.
У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.
За результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).
Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками), журнал реєстрації потерпілих від нещасних випадків підлягають зберіганню протягом 45 років. Інші примірники актів та їх копії зберігаються до виконання всіх зазначених у них заходів, але не менше п`яти років. Матеріали розслідування подій, пов`язаних зі значними матеріальними збитками, зберігаються протягом 45 років.
У разі ліквідації військової частини матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками), журнал реєстрації потерпілих від нещасних випадків (зникнення, смерті) (додаток 7) передаються до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
Якщо виявлено факт приховування посадовими особами нещасного випадку, командир військової частини повинен негайно організувати та забезпечити проведення розслідування нещасного випадку згідно з вимогами цієї Інструкції.
Після закінчення періоду тимчасової непрацездатності потерпілого військовослужбовця або в разі його смерті, що спричинена нещасним випадком, командир військової частини складає повідомлення про наслідки нещасного випадку (зникнення, смерть) за формою НВ-4 наведеною в додатку 8 до цієї Інструкції (далі - повідомлення про наслідки за формою НВ-4), та в десятиденний строк надсилає (надає) його посадовим особам, зазначеним у пункті 17 цього розділу.
Повідомлення про наслідки за формою НВ-4 підлягає зберіганню разом з актом за формою НВ-3 протягом часу, зазначеного в пункті 19 цього розділу.
Нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем, який тимчасово був відряджений в установленому порядку до іншої військової частини (у тому числі в райони ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил), розслідується і береться на облік тією військовою частиною, до якої був відряджений військовослужбовець і у якій з ним стався нещасний випадок.
Нещасний випадок з військовослужбовцем, відрядженим у складі підрозділу до іншої військової частини для виконання службових завдань, розслідується військовою частиною, до штату якої входить цей підрозділ.
У цьому випадку до складу комісії з розслідування повинен бути включений представник військової частини, до якої відряджений підрозділ.
У разі якщо до настання нещасного випадку мають відношення інші підрозділи, до складу комісії з розслідування включаються представники військових частин, до постійного складу яких входять ці підрозділи.
Нещасні випадки з курсантами (слухачами) військових навчальних закладів, що сталися під час проходження ними стажування у військовій частині, розслідуються і беруться на облік цією військовою частиною. У розслідуванні повинен брати участь представник військового навчального закладу.
Контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням, документальним оформленням та обліком нещасних випадків, виконанням заходів щодо усунення їх причин та вирішення спірних питань з цього приводу здійснюється старшими командирами та відповідними військовими органами нагляду чи контролю залежно від їх функцій, компетенції та повноважень.
У разі виявлення під час здійснення такого контролю порушень вимог цієї Інструкції командир військової частини, у якій виявлені порушення, повинен вжити заходів з усунення цих порушень. Залежно від змісту порушень до переліку заходів включаються: проведення додаткового розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляд затвердженого акта за формами НВ-2 або НВ-3, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складення акта за формами НВ-2 або НВ-3.
Заходи з усунення порушень вимог цієї Інструкції також повинні бути вжиті командиром військової частини на підставі припису (додаток 9), виданого посадовою особою відповідного військового органу нагляду під час здійснення заходів контролю.
Своєю чергою, Порядок №608 визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, та не замінює собою Інструкцію №332.
Так, у постанові від 21.11.2024 у справі №240/34142/23 Верховний Суд наголосив, що правова природа висновків за результатами службового розслідування за Порядком №608 не тотожна правовій природі актів за формами НВ-2 та НВ-3, оформлених за Інструкцією №332, а тому, службове розслідування не може підміняти собою розслідування нещасного випадку. 
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи визначає Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення №402 у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин). 
Це Положення встановлює, що саме військово-лікарські комісії (ВЛК) визначають ступінь придатності до військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій та каліцтв із проходженням військової служби.
Пункт 21.7 розділу ІІ Положення №402 у редакції, чинній на момент винесення постанови Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №802/468/17-а, передбачав (і надалі зберіг логіку), що постанова ВЛК про причинний зв`язок травми приймається, зокрема, з урахуванням даних довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або акта про нещасний випадок.
У згаданій постанові від 09.10.2019 у справі №802/468/17-а Верховний Суд сформулював правову позицію, згідно з якою, встановлення причинного зв`язку травм, захворювань із військовою службою належить до компетенції ВЛК, і суд не може перебирати на себе ці функції, але має право перевіряти законність рішень (бездіяльності) органів влади щодо оформлення документів, які є підставою для ВЛК.
У подальшій практиці Верховного Суду, зокрема, у постанові від 05.09.2025 у справі №600/3296/23-а, наголошено, що довідка про обставини травми за формою додатка 5 до Положення №402 є основним документом, який підтверджує обставини отримання травми та на підставі якого, разом з актом НВ-2/НВ-3, вирішується питання про виплати та інші гарантії. 
Отже, обов`язок командування військової частини щодо оформлення довідки про обставини травми має службовий характер і не стосується безпосередньо медичної оцінки – остання здійснюється ВЛК.
З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що: позивач фактично проходив військову службу у зоні бойових дій; у нього діагностована травма шийного відділу хребта, що спричинила оперативне лікування та реабілітацію; наявні письмові пояснення очевидця події ( ОСОБА_3 ), які узгоджуються з рапортом позивача щодо зіткнення автомобіля ГАЗ-66 з танком під час виїзду на бойове завдання; командир військової частини отримав рапорт позивача, а також адвокатські запити і скарги, у яких викладені обставини події.
Отже, у Військової частини НОМЕР_2 мав виникнути обґрунтований сумнів щодо наявності нещасного випадку, що підлягав розслідуванню за Інструкцією №332. 
Суд виходить з того, що в таких умовах командир Військова частина НОМЕР_2 не мав права ігнорувати звернення позивача та його представника і обмежуватися лише службовою перевіркою за Порядком №608.
Висновок Військової частини НОМЕР_2 про відсутність підстав для службового розслідування, зроблений за результатами перевірки журналу бойових дій за червень 2023 року, не усуває обов`язку провести розслідування за спеціальними правилами Інструкції №332, оскільки: сама подія, за твердженням позивача та свідка, відбулася у вересні 2023 року; відсутність запису в журналі бойових дій не є безумовним доказом відсутності події, а навпаки може бути предметом з`ясування комісії з розслідування; Інструкція №332 покладає на комісію, а не на самого військовослужбовця, обов`язок встановити точну дату, місце, обставини та причини нещасного випадку.
Водночас, суд погоджується, що певні розбіжності щодо дати події (зазначення травня, червня, вересня 2023 року в різних документах) мають місце. 
Однак це не позбавляє командування військової частини обов`язку провести розслідування; навпаки, саме розслідування й покликане уточнити ці дані, опитати всіх можливих очевидців, перевірити документи за відповідний період.
Окрім того, суд вказує на те, що Військова частина НОМЕР_2 не надала доказів того, що: створив комісію з розслідування нещасного випадку у складі, визначеному Інструкцією №332; склав акти за формами НВ-2 та НВ-3; оформив інші матеріали розслідування (схему місця події, пояснення, витяги з журналів тощо).
Єдиним документом, на який посилається Військова частина НОМЕР_2 , є висновок службової перевірки за Порядком №608, про результат якої позивача повідомлено листом від 20.11.2024 року. 
При цьому, суд вказує на те, що службова перевірка за Порядком №608 має іншу правову природу та інші цілі (встановлення наявності/відсутності дисциплінарного проступку, правопорушення) і не є належною формою виконання обов`язку щодо розслідування нещасного випадку за Інструкцією №332. 
Такий підхід прямо суперечить висновкам Верховного Суду у справі №240/34142/23. 
Отже, суд дійшов висновку, що первісний відповідач - Військова частина НОМЕР_2 : не провела розслідування нещасного випадку за Інструкцією №332; не склала акти НВ-2 та НВ-3; відповідно, не оформила довідку про обставини травми за додатком 5 до Положення №402.
Таке невчинення Військовою частиною НОМЕР_2 дій, прямо передбачених зазначеними вище нормативно-правовими актами, є протиправною бездіяльністю.
Суд також зазначає, що: Інструкція №332 та Положення №402 чітко визначають обов`язок військової частини провести розслідування нещасного випадку, скласти акти НВ-2, НВ-3 та оформити довідку про обставини травми.
Вказані дії не є дискреційними у розумінні адміністративного права – командир частини має обов`язок їх вчинити за наявності визначених законом умов, а не право вирішувати, проводити розслідування чи ні.
Одночасно суд не втручається в дискрецію відповідача – Військової частини НОМЕР_1 (як правонаступника Військової частиною НОМЕР_2 ) щодо змісту висновків розслідування та медичної оцінки: суд не визначає, чи пов`язана травма позивача з виконанням обов`язків військової служби; не встановлює ступінь втрати працездатності чи придатності до служби; не диктує, які саме формулювання мають бути внесені до актів НВ-2, НВ-3 чи до довідки.
Суд лише зобов`язує відповідача виконати дії, прямо передбачені законом, тобто реалізувати його повноваження. 
Питання причинного зв`язку травми з військовою службою і надалі вирішуватиметься ВЛК на підставі актів НВ-2, НВ-3, довідки про обставини травми й іншої медичної документації, що узгоджується з позицією Верховного Суду, наприклад, у справі №802/468/17-а. 
Отже, обраний спосіб захисту не виходить за межі компетенції адміністративного суду й не підміняє дискреційні повноваження відповідача чи ВЛК.
З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку про таке. 
Наявні в справі докази свідчать про існування події, яка за своїм характером могла бути нещасним випадком, що стався з позивачем під час виконання ним обов`язків військової служби у 2023 році.
Військова частина НОМЕР_2 була належним чином поінформований про цю подію рапортом позивача та адвокатськими зверненнями й відповідно до Інструкції №332 була зобов`язана організувати та провести розслідування нещасного випадку, скласти акти НВ-2, НВ-3 та оформити довідку про обставини травми за Положенням №402.
Натомість Військовою частиною НОМЕР_2 провела лише службову перевірку за Порядком №608 і дійшла висновку про відсутність підстав для проведення службового розслідування, не здійснивши розслідування нещасного випадку в порядку Інструкції №332 та не оформивши відповідні документи.
Така бездіяльність первісного відповідача є протиправною та порушує права позивача на належне документальне оформлення обставин травми, що унеможливлює належну оцінку ВЛК та подальшу реалізацію позивачем своїх соціальних прав.
Належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 протиправною та зобов`язання відповідача – Військової частини НОМЕР_1 (як правонаступника Військової частини НОМЕР_2 ) провести розслідування нещасного випадку за Інструкцією №332, оформити її результати актами НВ-2, НВ-3 та, з урахуванням їхніх висновків, оформити й видати позивачу довідку про обставини травми.
Підстав для відмови в позові суд не вбачає.
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
За таких обставин і правових підстав, позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню повністю.
З огляду на викладене вище, належним та ефективним способом захисту прав позивача буде:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у невчиненні дій, передбачених Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, а саме – у не проведенні розслідування нещасного випадку за участю ОСОБА_1 , не складенні актів за формами НВ-2 та НВ-3 і невчиненні дій щодо оформлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою додатка 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести розслідування нещасного випадку за участю ОСОБА_1 , який стався під час виконання ним обов`язків військової служби у 2023 році, відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 за результатами проведеного розслідування нещасного випадку за участю ОСОБА_1 , який стався під час виконання ним обов`язків військової служби у 2023 році, скласти та розглянути в установленому порядку акти за формами НВ-2 та НВ-3, передбаченими додатками до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 вчинити дії щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною в додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, з урахуванням фактичних обставин, встановлених за результатами розслідування нещасного випадку.
Підстави для розподілу судових витрат у цій справі відсутні. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у невчиненні дій, передбачених Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, а саме – у не проведенні розслідування нещасного випадку за участю ОСОБА_1 , не складенні актів за формами НВ-2 та НВ-3 і невчиненні дій щодо оформлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою додатка 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування нещасного випадку за участю ОСОБА_1 , який стався під час виконання ним обов`язків військової служби у 2023 році, відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 за результатами проведеного розслідування нещасного випадку за участю ОСОБА_1 , який стався під час виконання ним обов`язків військової служби у 2023 році, скласти та розглянути в установленому порядку акти за формами НВ-2 та НВ-3, передбаченими додатками до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною в додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, з урахуванням фактичних обставин, встановлених за результатами розслідування нещасного випадку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 ) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений