СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Харків Справа № 922/854/23 (922/2698/25) 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.,
за участю:
секретаря судового засідання: Пархоменко О.В.;
представник позивача (в залі суду): Виноградов В.О.;
представниця відповідача (в залі суду): Власова С.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (вх.№2291 Х/1) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Лавренюк Т.А. 09.10.2025 (повний текст складений 09.10.2025) у справі №922/854/23(922/2698/25) 
за позовом Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс", м. Харків,
до Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків, 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

УСТАНОВИВ:

Позивач – КП "Міськелектротранссервіс" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 № 0/36081/0415, яким до КП "Міськелектротранссервіс" застосовано штрафні санкції у сумі 944 090,06грн. Витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем як під час проведення камеральної перевірки, так і під час прийняття податкового повідомлення-рішення не було враховано змін, які вносились до податкового законодавства у зв`язку із повномасштабною військовою агресією проти України та положень Кодексу України з процедур банкрутства. Контролюючим органом застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної від 30.09.2022 № 8, яку фактично було зареєстровано 14.12.2022. На думку позивача, податкове повідомлення-рішення є незаконним і з огляду на положення Кодексу України з процедур банкрутства, і з огляду на положення чинного податкового законодавства, при цьому кожна із цих підстав є самостійною і достатньою для скасування такого податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.10.2025 у справі №922/854/23(922/2698/25) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення суд виходив з наступного.
Предметом позову у справі є податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 №0/36081/0415, прийняте за результатами узгодження сум податкових зобов`язань, визначених позивачу згідно з податковим повідомленням-рішенням від 15.05.2023 № 10588/20-40-04-16-03/37761936, в судовому порядку, про що зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні з прямою вказівкою на рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі №922/854/23(922/3736/23).
За змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Грошове зобов`язання вважається узгодженим з дня набрання судовим рішенням законної сили, а не отримання нового податкового повідомлення-рішення, яким за результатами судового оскарження фактично фіксується сума узгодженого грошового зобов`язання, правомірність нарахування якого вже підтверджена рішенням суду.
При цьому, норми ПК України хоча і передбачають направлення нового податкового повідомлення-рішення у випадку зменшення в судовому порядку суми грошового зобов`язання, однак, воно має інше юридичне значення та правові наслідки. 
Зокрема, на таке рішення не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та, відповідно, відсутні правові підстави для його повторного оскарження в судовому порядку. 
Суд зазначив, що протилежний висновок буде суперечити принципу правової визначеності та остаточності судового рішення як основних елементів принципу верховенства права.
Враховуючи наявність рішення суду, яке набрало законної сили і яким була узгоджена сума спірного грошового зобов`язання в розмірі 944090,06грн штрафних санкцій, зазначених у спірному податковому повідомленні-рішенні від 18.07.2025 № 0/36081/0415, прийнятому за наслідками судового оскарження позивачем відповідних податкових зобов`язань, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.07.2025 № 0/36081/0415, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позову.

29.10.2025 КП "Міськелектротранссервіс" звернулось до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1.Задовольнити апеляційну скаргу.
2. Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2025 у справі № 922/854/23 (922/2698/25) та ухвалити нове рішення, яким позов КП "Міськелектротранссервіс" задовольнити, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 № 0/36081/0415, яким до КП "Міськелектротранссервіс" застосовано штрафні санкції у сумі 944 090,06 гривень. 
3. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято без повного з`ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним.
- ГУ ДПС під час прийняття податкового повідомлення-рішення не враховано, що згідно положень ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
- проведення камеральної перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення відбулось після відкриття провадження у справі про банкрутство Позивача, отже ГУ ДПС всупереч прямій законодавчій забороні нараховано штрафні санкції у період, коли у провадженні Господарського суду Харківської області вже перебувала справа про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс".
Апелянт зазначає, що рішенням Господарського суду Харківської області від 16.11.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 №922/854/23 (922/3736/23) позовні вимоги КП "Міськелектротранссервіс" було задоволено у повному обсязі.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди виходили з того, що застосування штрафних санкцій у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є протиправним. За наслідком касаційного перегляду, Верховним Судом не було встановлено неправильного застосування норм матеріального або процесуального права, тобто, фактично, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності застосування штрафних санкцій з огляду на положення ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, а єдиною підставою для скасування судових рішень стало порушення правил підсудності, оскільки за останніми правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, відповідні позовні вимоги підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. За наслідком нового розгляду вказаної справи Харківським окружним адміністративним судом та Другим апеляційним адміністративним судом позовні вимоги КП "Міськелектротранссервіс" було задоволено частково.
У подальшому з 11.12.2024 до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства було внесено зміни, згідно із якими господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство у межах цієї справи вирішує у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. 
Таким чином, з 11.12.2024 законодавець змінив підсудність податкових спорів, стороною у яких є юридична особа, яка перебуває у процедурі банкрутства, а тому позивач був позбавлений можливості скористатися правом на подальше оскарження судових рішень в касаційному порядку, оскільки Касаційний адміністративний суд з 11.12.2024 не уповноважений розглядати такі справи.
18.07.2025 на підставі Акту перевірки ГУ ДПС було прийнято нове податкове повідомлення-рішення, яке оскаржується у межах цієї справи. 
На думку скаржника, прийняття рішення про відмову у задоволенні позову виключно з підстав існування судового рішення у іншій справі, яке позивач не може оскаржити з підстав внесення змін до положень процесуального законодавства, свідчить про невиправдане обмеження права позивача на доступ до правосуддя та порушення таких основних засад господарського судочинства, як верховенство права, змагальність сторін та пропорційність. 
За доводами апелянта, оскільки проведення камеральної перевірки та прийняття обох податкових повідомлень-рішень відбулось після 23.03.2023 (дата відкриття провадження у справі про банкрутство КП "Міськелектротранссервіс"), суд першої інстанції повинен був врахувати, що ГУ ДПС всупереч прямій законодавчій забороні нараховано штрафні санкції безпосередньо у період, коли у провадженні Господарського суду Харківської області вже перебувала справа про банкрутство позивача. 
Апелянт зауважує, що, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням не було визначено зобов`язань щодо сплати податків і зборів, а було застосовано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, а застосування таких штрафних санкцій у період дії мораторію є незаконним. 
До того ж, дата складання і дата фактичної реєстрації податкової накладної, за несвоєчасну реєстрацію якої застосовано штрафні санкції, припадає на 2022 рік, тобто період до дня введення мораторію. 
Проте, суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки доводам позовної заяви про розповсюдження на спірні правовідносини карантинного мораторію (п. 521 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України), про зменшені розміру штрафних санкцій на період воєнного стану (п. 90 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України), про наявність підстав для звільнення від фінансової відповідальності (пп. 112.8.9 ст. 112 ПК України) та про очевидно непропорційних характер застосування штрафу у розмірі майже мільйон гривень за несвоєчасну реєстрацію однієї податкової накладної, яка до того ж не надається отримувачу, а відтак несвоєчасна реєстрація такої накладної не порушує жодних прав контрагентів на отримання сум податку до податкового кредиту з ПДВ або прав держави на отримання оплати сум податкового зобов`язання з ПДВ, так як така сплата відбувається в повному обсязі на підставі поданих податкових декларацій з ПДВ.
Апелянт посилається на те, що при несвоєчасній реєстрації податкових накладних, які не надаються покупцю (отримувачу), державний бюджет жодним чином не зазнає негативних наслідків (вказана позиція знайшла своє підтвердження у висновках Верховного Суду в постанові від 14.03.2023 по справі №818/1060/17).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 справу №922/854/23 (922/2698/25) передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/854/23(922/2698/25).
Відкладено вирішення питань щодо руху апеляційної скарги КП "Міськелектротранссервіс" на рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2025 у справі №922/854/23(922/2698/25) до надходження матеріалів справи.
11.11.2025 справа № 922/854/23(922/2698/25) надійшла до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Міськелектротранссервіс" на рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2025 у справі №922/854/23(922/2698/25); установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; установлено строк до 08.12.2025 для подання заяв та клопотань; призначено справу до розгляду на 13.01.2026 об 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. 

03.12.2025 до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2025 у справі №922/854/23(922/2698/25), яким у позовних вимогах КП "Міськелектротранссервіс" було відмовлено у повному обсязі – без змін.
Відповідач звертає увагу суду, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 18.07.2025 №0/36081/0415, яким до позивача було застосовано штрафні санкції у сумі 944090,06грн було винесено Головним управлінням ДПС у Харківській області з урахування Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі №922/854/23(922/3736/23).
За доводами відповідача, боржник, стосовно якого порушено провадження про визнання банкрутом і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, звільняється від відповідальності саме лише за невиконання грошових зобов`язань, визначених п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів) щодо яких запроваджено мораторій. При цьому, порушення провадження про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів жодним чином не скасовує покладеного на платника обов`язку з реєстрації податкових накладних під час здійснення господарської діяльності. Отже, на позивача розповсюджується, в тому числі відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, яка також застосована за порушення податкової дисципліни після введення мораторію.
Відповідач вважає, що заборона щодо застосування санкцій протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на зобов`язання, які вже фактично виконані з порушенням терміну та поточні зобов`язання (зобов`язання, які виникли після цієї дати) боржника.
Також відповідач просить суд звернути увагу на правовий висновок постанови Верховного Суду у справах від 30.01.2024 № 280/4484/23, від 06.02.2024 № 160/10740/23, від 26.02.2025 №200/4768/23, де зазначено, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі – ПКУ, Кодекс). Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

В судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 13.01.2026 приймали участь представник позивача (апелянта) та представниця відповідача.
Представник позивача (апелянта) надав пояснення по суті спору, підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Представниця відповідача заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав, зокрема, викладених у відзиві, надала пояснення по суті спору, просила оскаржуване рішення залишити без змін. 
Враховуючи, що в судове засідання з`явились представники обох сторін, та те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги; представники сторін висловили доводи, вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги, в тому числі в письмовому вигляді, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Головним управлінням ДПС у Харківській області (відповідач) проведено відносно КП "Міськелектротранссервіс" (позивач) камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових та/або розрахунків коригування накладних за період січень, вересень 2022 року, за наслідками якої складено акт від 19.04.2023 № 10588/20-40-04-16-03/37761936. 
За результатами перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених ст.201 Податкового кодексу України, а саме: 
- податкової накладної № 296 від 31.01.2022 за період 31.01.2022 на суму 666,67грн (сума ПДВ 133,33грн), дата реєстрації - 30.05.2022, кількість днів затримки реєстрації - 3 дні;
- податкової накладної № 297 від 31.01.2022 за період 31.01.2022 на суму 666,67грн (сума ПДВ 133,33грн), дата реєстрації - 30.05.2022, кількість днів затримки реєстрації - 3 дні;
- податкової накладної № 298 від 31.01.2022 за період 31.01.2022 на суму 333,33грн (сума ПДВ 66,67грн), дата реєстрації - 30.05.2022, кількість днів затримки реєстрації - 3 дні;
- податкової накладної № 8 від 30.09.2022 за період 30.09.2022 на суму 15734834,31грн (сума ПДВ 3146966,9грн), дата реєстрації - 14.12.2022, кількість днів затримки реєстрації - 60 днів.
Відповідачем, як контролюючим органом на підставі акту перевірки від 19.04.2023 № 10588/20-40-04-16-03/37761936 прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 № 0/11817/0416, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 944123,39грн за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про його скасування.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.11.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 № 922/854/23(922/3736/23) позовні вимоги КП "Міськелектротранссервіс" задоволено у повному обсязі.
Постановою Верховного суду від 02.07.2024 у справі № 922/854/23 (922/3736/23) касаційну скаргу ГУ ДПС у Харківської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 та на рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі № 922/854/23(922/3736/23) задоволено частково.
Постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 та рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2023 у справі № 922/854/23(922/3736/23) скасовано. Провадження у справі № 922/854/23(922/3736/23) за позовом КП "Міськелектротранссервіс" до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 15.05.2023 № 0/11817/0416 - закрито.
Ухвалою Верховного суду від 10.07.2024 справу передано за встановленою юрисдикцією до Харківського окружного адміністративного суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 в задоволенні позову КП "Міськелектротранссервіс" відмовлено. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2025 у справі № 922/854/23(922/3736/23) апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 922/854/23(922/3736/23) скасовано в частині відмови у задоволенні про скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2023 № 0/11817/0416 в частині застосування до КП "Міськелектротранссервіс" штрафних санкцій у сумі 33,33грн. В цій частині прийнято нове судове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.05.2023 № 0/11817/0416 в частині застосування до КП "Міськелектротранссервіс" штрафних санкцій у сумі 33,33грн.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 922/854/23(922/3736/23) залишено без змін. 
Згідно резолютивної частини постанови, постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Вказана постанова не оскаржувалась в касаційному порядку та набрала законної сили.
18.07.2025 на підставі висновків акту перевірки від 19.04.2023 № 10588/20-40-04-16-03/37761936 та рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2024 по справі № 922/854/23(922/3736/23) відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 №0/36081/0415, яким позивачу визначено штрафні санкції у сумі 944090,06грн.
Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням від 18.07.2025 №0/36081/0415 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про його скасування.
Оскаржуваним рішенням Господарського суду Харківської області 09.10.2025 у справі №922/854/23(922/2698/25) у позові відмовлено з підстав, зазначених вище.
Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову враховуючи наступне.
За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
З 11.12.2024 до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства внесено зміни, згідно із якими господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство у межах цієї справи вирішує, у тому числі, спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. 
Водночас саме по собі право на звернення до суду не є безумовною підставою для задоволення позову та не звільняє суд від обов`язку перевірити наявність предмета судового спору, а також з`ясувати, чи не були спірні правовідносини вирішені судом та остаточно врегульовані.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, спірне податкове повідомлення-рішення від 18.07.2025 №0/36081/0415 було прийняте контролюючим органом не за результатами нового податкового контролю, а виключно як наслідок виконання судового рішення адміністративного суду у справі №922/854/23(922/3736/23), яким за результатами розгляду спору між тими самими сторонами, за тим самим актом перевірки та за той самий податковий період було надано правову оцінку встановленим перевіркою обставинам та зменшено суму грошового зобов`язання.
Нове податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на будь-яких інших фактичних даних, не змінює правову природу спірних правовідносин та не містить нових елементів податкового зобов`язання, а лише відображає скориговану суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом з урахуванням висновків та обов`язкових приписів судового рішення адміністративного суду, яке набрало законної сили.
За таких обставин суд доходить висновку, що фактичні обставини справи, правомірність дій контролюючого органу та обсяг податкового зобов`язання вже були предметом судового розгляду та отримали остаточну правову оцінку в межах адміністративного судочинства у справі №922/854/23(922/3736/23). Винесення контролюючим органом нового податкового повідомлення-рішення за таких обставин є формою реалізації судового рішення, а не новим актом індивідуальної дії, який створює самостійний спір про право.
Повторне оскарження такого податкового повідомлення-рішення фактично зводиться до спроби повторного судового перегляду вже вирішеного спору, що суперечить принципу правової визначеності та остаточності судових рішень (res judicata), який є складовою верховенства права.
Отже, хоча позивач формально не позбавлений права на звернення до суду, підстав для судового втручання у спірні правовідносини у даному випадку не вбачається, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення не породжує нового податкового зобов`язання та не підлягає повторному узгодженню в судовому порядку.
З огляду на викладене, Господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо доводів, вкладених в апеляційній скарзі.
Позивач (апелянт), як у справі №922/854/23(922/3736/23) та і у даній справі №922/854/23(922/2698/25) обґрунтовує свої вимоги (та вимоги апеляційної скарги) щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу одними й тими ж обставинами.
Проте, зазначені обставини вже були предметом дослідження та правової оцінки адміністративним судом під час розгляду спору щодо первинного податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами того самого акту перевірки, за той самий податковий період та між тими самими сторонами.
Адміністративним судом було надано оцінку як фактичним обставинам перевірки, так і правовим доводам сторін, у тому числі тим, що пов`язані з відкриттям та перебігом справи про банкрутство позивача, а відповідні висновки суду покладені в основу судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання.
Враховуючи, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом виключно з метою реалізації висновків адміністративного суду та приведення розміру грошового зобов`язання у відповідність до судового рішення, повторне дослідження доводів, які вже отримали судову оцінку, означало б фактичний перегляд рішення іншого суду, яке набрало законної сили.
Східний апеляційний господарський суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Європейська комісія "За демократію через право" на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року) (CDL-AD(2011)003rev) схвалила Доповідь "Верховенство права" (далі - Доповідь), у якій до елементів верховенства права віднесено, зокрема, юридичну визначеність.
Згідно з пунктів 44, 46 даної Доповіді, принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права.
Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності."
У пункті 72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Посилання, що одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду, міститься і у справах Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України" та інші.
У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03., п.52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
Суд звертає увагу апелянта на те, що можливість переглянути остаточне судове рішення передбачена лише за нововиявленими або виключними обставинами в порядку глави 3 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.
Враховуючи наявність рішення суду у справі № 922/854/23(922/3736/23), яке набрало законної сили і яким була узгоджена сума спірного грошового зобов`язання в розмірі 944090,06грн штрафних санкцій, відображена у спірному податковому повідомленні-рішенні від 18.07.2025 № 0/36081/0415, прийнятому за наслідками судового оскарження позивачем відповідних податкових зобов`язань, суд першої інстанції правомірно зазначив про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.07.2025 № 0/36081/0415 та відсутність підстав для задоволення позову.
Колегія суддів зазначає, що аргументи КП "Міськелектротранссервіс" були почуті, проте доводи, що викладені в апеляційній скарзі, з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, наведеного вище не спростовують та не впливають на правильність вирішення спору, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.
Враховуючи, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2025 у справі 922/854/23(922/2698/25) залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 21.01.2026.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя М.М. Слободін