ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

05 січня 2026 року	Справа №160/27670/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ: 44118658, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) №2098948-2410-0462-UA12020010000033698 від 30.06.2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що автостоянка може мати тимчасові споруди та малі архітектурні формі (огорожі, твердого покриття, освітлення, приміщень для обслуговування персоналу, навіси, тощо), які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку із чим у відповідача були відсутні підстави для визначення сум податкових зобов`язань.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №160/27670/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано до суду відзив на позовну заяву.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, зокрема, наступне.
Для обчислення розміру податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у 2022-2023 роках контролюючим органом використано розміри ставок згідно діючого рішення Дніпровської міської ради від 13 липня 2022 року № 2/24 «Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №12/27 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території міста».
За підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 267 ПК України у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Позивач ОСОБА_1 не звертався до контролюючого органу для проведення звірки даних по об`єкту нерухомого майна. 
Позивач помилково вважає, що визначений за ППР №2098948-2410-0462-UA12020010000033698 від 30.06.2025 року податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нарахований йому на об`єкт нерухомого майна, «автостоянка» за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.10.2025 за адресою: АДРЕСА_1 . значиться інший об`єкт нерухомого майн, а саме: будівля, будівля торговельного призначення, (реєстраційний номер ОНМ 2963413312020), власником якою є ОСОБА_1 .
Тобто, ГУ ДПС у Дніпропетровській області обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відбувалось на підставі даних Реєстру за об`єкт оподаткування будівля, Будівля торговельного призначення, (реєстраційний номер ОНМ 2963413312020).
Щодо витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., відповідач зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Заявляючи очікування витрат на правову допомогу в розмірі 10 000.00 грн. до суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, опис не визначає витрати часу на кожний вид робіт, витрати не підтверджені актом сторін угоди.
Ухвалою суду від 09.12.2025 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів.
В період з 15.12.2025 по 02.01.2026 суддя знаходилась у відпустці, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Позивач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС (Правобережна ДПІ), як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі –Реєстр) є власником об`єктів нежитлової нерухомості, зокрема:
- будівля, будівля торговельного призначення, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2963413312020, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 296.7 кв. м, Опис: літ.В-1 - будівля торговельного призначення), дата державної реєстрації права власності 25.06.2024, припинено речове право 11.07.2024;
-будівля, автостоянка реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2963403712020, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , загальна площа 6.1 кв. м, Опис: А-1 - будівля охорони , Б-ангар, К-навіс, Л-навіс, М—навіс, Н-навіс, О-навіс, №1-3,І -споруди, дата державної реєстрації права власності 25.06.2024; розмір частки 1/1.
Керуючись пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області сформовано в автоматичному режимі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») від 30.06.2025 № 2098948-2410-0462-UA12020010000033698 на суму 1568,21 грн. за 2024 рік.
Позивач вважає, що оскільки автостоянка є об`єктом нежитлової нерухомості та має малі архітектурні форми, використовується фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності 52.21 –Допоміжне обслуговування наземного транспорту, та платником єдиного податку зазначений об`єкт має всі необхідні умови для застосування норми пп. «е» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.
Не погодившись, з прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним позивач з позовом звернувся до суду. 

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підп. 12.4.1 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.
За підп. 14.1.129-1 п.14.1 ст. 14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:
а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;
б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;
в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;
г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;
ґ) будівлі промислові та склади;
д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);
е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;
є) інші будівлі.
Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.
Згідно підп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпункт 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлює, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
За підп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єкти, які не є об`єктами оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Зокрема в підпункті «е» підп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України вказано, що не є об`єктом оподаткування: об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках.
Аналіз вказаної норми свідчить, що для застосування підпункту «е» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України необхідно обов`язково дотриматися усіх наступних умов:
- об`єкт повинен відноситися до нежитлової нерухомості;
- об`єкт повинен використовуватися суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу;
- суб`єктам господарювання повинен провадити свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках.
Позивач відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем з основним видом економічної діяльності 52.21 «Допоміжне обслуговування наземного транспорту, та платником єдиного податку».
Крім того, ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою.
До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.
Встановлення обставин чи відносяться об`єкти нерухомості до тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та/або малих архітектурних форм, є визначальним для застосування підпункту "е" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України у вказаних правовідносинах.
Позивачем на підтвердження обставин, надано докази технічний паспорт та довідку інженера з інвентаризації нерухомого майна №23/09 від 23.09.2024
За змістом вказаної довідки автостоянка за адресою АДРЕСА_1 : літ. Б-ангар площею 13,8 кв.м., літ. Г- нежитлове приміщення площею 23,0 кв.м., літ. Д – нежитлове приміщення площею 23,0 кв.м., літ. Е – нежитлове приміщення площею 23,0 кв.м., літ. Ж -нежитлове приміщення площею 27,5 кв.м., літ. З нежитлове приміщення площею 26,0 кв.м. є відповідно до чинного законодавства України малими архітектурними формами.
По перше вказані споруди не мають капітального фундаменту, що робить можливим їх переміщення без знецінення.
По друге, вказані споруди мають металеві стіни, металеву покрівлю та металеві перекриття, що виключає їх належність до об`єктів нежитлової нерухомості.
Отже, спірний об`єкт не є об`єктом оподаткування за пп. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України.
Відповідачем вказані докази не спростовано.
Пунктом 6 Правилам зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115, (далі Правила № 115) та ДБН В.2.3-15:2007 визначено, що автостоянка повинна мати тверде покриття (асфальтове, бетонне, гравійне, щебеневе), огорожу, освітлення, телефонний зв`язок, приміщення для обслуговуючого персоналу, в`їзні-виїзні ворота із шлагбаумом та запасні ворота на випадок термінової евакуації транспортних засобів. У разі потреби й технічної можливості на автостоянках обладнуються класи з безпеки дорожнього руху, пункти технічного огляду та самообслуговування транспорту, встановлюється пожежна та охоронна сигналізація, гучномовець.
Відповідно до абзацу третього додатку «Б» до ДБН В.2.3-15:2007 автостоянка - це спеціально обладнана відкрита площадка для постійного або тимчасового зберігання легкових автомобілів та інших мототранспортних засобів.
Зазначеними нормами передбачається влаштування тимчасового приміщення для обслуговуючого персоналу, яке може бути демонтовано після припинення права (оренди, користування) на земельну ділянку, а не будівництво капітального нерухомого майнового комплексу, загальною площею 36,1 кв.м., з підвальним приміщенням площею 13,8 кв.м.
Пунктом 5.1 ДБН В.2.3-15:2007 передбачено, що у складі автостоянок для постійного зберігання автомобілів повинні бути відкриті площадки для стоянки автомобілів, приміщення для чергових і зберігання інвентаря, відповідні елементи інженерного обладнання та благоустрою, а також, за необхідності та технічної можливості, можуть бути - пости технічного огляду та дрібного технічного ремонту і миття автомобілів, включаючи пункти-пости самообслуговування - оглядові ями (естакади), місця чищення салону автомобіля. Такі автостоянки можуть бути обладнані сонцезахисними навісами, вітрозахисними стінками, декоративним сонцезахисним і шумозахисним озелененням.
Пунктом 5.9 вказаних ДБН передбачено, що на автостоянках з 50 і більше місцями постійного та тимчасового зберігання автомобілів при головному в`їзді-виїзді повинен влаштовуватися контрольно-пропускний пункт (приміщення для обслуговуючого персоналу, туалету та інше), обладнаний майданчик для зберігання протипожежного інвентарю, встановлення контейнерів-сміттєзбірників.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси, паркові арки (аркади) і колони (колонади), вуличні вази, вазони і амфори, декоративна та ігрова скульптура, вуличні меблі (лавки, лави, столи), сходи, балюстради, паркові містки, огорожі, ворота, ґрати, інформаційні стенди, дошки, вивіски, інші елементи благоустрою, визначені законодавством.
Статтею 179 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
За ч. 1 ст. 188 ЦК України якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ).
Автостоянка є об`єктом нежитлової нерухомості.
Автостоянка, відносно оподаткування якої податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виник спір в цій справі, використовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як суб`єктом господарювання малого бізнесу.
Автостоянка, в якій провадить господарську діяльність позивач як суб`єкт господарювання, складається, зокрема, з тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності та/або малих архітектурних форм.
Виходячи з приведених норм права та установлених обставин справи, автостоянка не є об`єктом нерухомого майна, оскільки утворюється за рахунок інших речей (огорожі, твердого покриття, освітлення, приміщень для обслуговування персоналу), які не є об`єктами нерухомого майна розумінні статті 181 ЦК України, оскільки вони безпосередньо не пов`язані з земельною ділянкою.
Відповідачем не доведено, що визначений за спірним податковим повідомленням-рішенням податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нарахований на об`єкт нерухомого майна будівля торговельного призначення, реєстраційний номер 2963413312020.
Виходячи з вищевикладеного, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
За приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією ІD9345-3451-8774-0946 від 23.09.2025.
Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір у сумі 968,96 грн.
Керуючись ст.ст.139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 44118658) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ: 44118658, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а) №2098948-2410-0462-UA12020010000033698 від 30.06.2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 44118658) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона