Справа № 496/590/25
Провадження № 3/496/691/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,
за участі секретаря судового засідання – Агаджанян Д.Х.,
особи яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП, -
У С Т А Н О В И В:

15.01.2025 року о 18:10 годині в с. Дачне по вул. Першотравнева, 99 водій  ОСОБА_1 керував т/з Opel д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під відеозапис. 
Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнав та йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України, пояснив, що 15 січня 2025 року він їхав за кермом автомобіля Opel д.н.з НОМЕР_1 , сталося ДТП, він сильно вдарився в машині, коли вийшов з машини у нього був шок та у нього сильно кружилась голова, його штовхало по сторонам, він пояснив, що не був в стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 576638 від 15.01.2025 р., направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.01.2025 р. – результат огляду не проводився.
При розгляді справи, у судовому засіданні 17.04.2025 р., при перевірці змісту DVD-диску, який був доданий органом поліції з відеозаписом подій за якими було складено протокол відносно ОСОБА_1 з`ясувалось, що диск не містить відео події.
Суд поставив на обговорення питання, про витребування з поліції вказаного відеозапису, ОСОБА_1 погодився. Постановою суду зазначене відео було витребувано та після неодноразових нагадувань про виконання постанови суду, 11 листопада 2025 року до суду надійшла відповідь з ОРУП № 2 ВП № 2, що термін зберігання відео закінчився та надати його копію неможливо. Суд запропонував у судовому засіданні 28.11.2025 року, для з`ясування усіх обставин справи, викликати у судове засідання свідків вказаних у протоколі та інспектора, який складав протокол, ОСОБА_1 погодився.
В судовому засіданні від 25.12.2025 р., викликаний в судове засідання ст. л-т поліції ОСОБА_2 пояснив обставини складання протоколу, зазначив, що працює в поліції та має досвід, який дозволяє йому стверджувати, що ознаки які були у ОСОБА_1 на місті ДТП ні є наслідками тілесних ушкоджень а безсумнівними ознаками алкогольного сп`яніння. Також надав суду відеозапис, яка була здійсненна в момент складання протоколу, яка була переглянута в судовому засіданні та яка беззаперечно вказує, що на момент ДТП та складання протоколу за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та та він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі.
Слід зазначити, що на підтвердження того, що він мав якісь пошкодження, які в момент після ДТП та після нього, при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП могли вплинути на сприйняття адекватно обставин складання протоколу, ОСОБА_1 не надав будь якої медичної документації про звернення до медичних установ та відповідних довідок про наслідки ДТП для його здоров`я.
Отже, розглянувши справу, дослідивши усі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення з ч. ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, суд вважає, за необхідне застосувати до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на якого накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення 15 денного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у 15 денний строк, з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови складено 14 січня 2026 року, з урахуванням навантаження на склад суду, яке пов`язано з тим, що від штатної кількості – 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки - 6, недостатня кількість суддів, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ, введенням воєнного стану, обумовлює збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, оскільки показники навантаження перевищують нормативні у 6 разів, передачі справ 2-х інших суддів, суд першої інстанції позбавлений можливості дотримання строків, передбачених національним законодавством.
З урахуванням рекомендованих Вищою радою правосуддя показників, ДСА України зробила розрахунок необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23. Згідно розрахунків ДСА України, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб. Зараз штатна кількість – 11 суддів, фактично здійснюють правосуддя тільки – 6 суддів.

Суддя         В.М. Буран