Справа № 536/2618/24
Провадження № 2/536/30/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Баранської Ж.О., за участю секретаря судових засідань Волошиної А.В., за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Ульянова Р.А., відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 – адвоката Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про зміну черговості у спадкуванні,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, де просять ухвалити рішення, яким змінити для них черговість одержання права на спадкування після померлої ОСОБА_5 , 1949 року народження, включивши їх до кола спадкоємців першої черги. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачів по лінії матері – ОСОБА_5 , яка не залишила заповіту. Після її смерті спадкоємцями першої черги є мати позивачів – ОСОБА_3 , та двоюрідна сестра позивачів – ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі. Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги, однак вважають, що мають підстави надання їм права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, з огляду на наступне. Так, квартиру у с.Піщаному Кременчуцького району Полтавської області у 2013 році придбала спадкодавиці мати позивачів – ОСОБА_3 , яка для цієї покупки позичала грошові кошти, а потім вся їх родина спільно повертала цей борг із коштів сімейного бюджету. У ОСОБА_5 були відсутні кошти як для придбання квартири, так і для проведення будь-яких ремонтних робіт та якісних покращень вказаного житла. На момент придбання вказаної квартири, яка була оформлена на ім`я ОСОБА_5 , у квартирі були відсутні каналізація, водопровід, кухня, ванна та туалетна кімнати. Тому родиною позивачів протягом 2014-2022 років за власні кошти було проведено ряд будівельних та ремонтних робіт, і в цих роботах позивачі приймали участь шляхом допомоги своїм батькам фізичною участю, аз 2020 року ОСОБА_7 також приймала участь також у фінансуванні придбання частини матеріалів та робіт. 
Окрім того, обоє позивачів, починаючи з 2014 року постійно допомагали бабусі по городу та догляду за домоволодінням. 
Також вказано, що починаючи з 2017 року здоров`я бабусі позивачів – ОСОБА_5 стало істотно погіршуватись, а саме виникли проблеми з серцем, внутрішніми органами, з`явився постійний біль у животі, запаморочення, головний біль, задишка. Після виписки з лікарні бабуся вже фактично не могла самостійно вести своє господарство у зв`язку зі станом здоров`я. У цей час позивачі регулярно провідували бабусю, привозили їй приготовану вдома їжу, здійснювали закупівлю продуктів та ліків, фінансування придбання яких фінансували за власні кошти та за кошти батьків. 
У подальшому, а саме, у 2020 році, окрім наявних хвороб, що виникли раніше, бабуся перенесла хірургічне втручання на очах та у зв`язку із виявленням базіломи щоки. Унаслідок погіршення зору, бабуся вже не могла користуватись громадським транспортом, у зв`язку з чим позивачі оплачували бабусі виклик таксі для поїздок по місцю потреби.
Також, у 2023 році бабуся позивачів перенесла хірургічну операцію – видалення апендициту, та в цей період позивачі відвідували бабусю в лікарні, здійснювали за нею догляд вдома після виписки. 
У подальшому, у 2024 році бабуся перенесла тяжкий інсульт який викликав потребу в нагляді психіатра, та після кількох госпіталізацій у березні 2024 році бабуся померла. Як зазначили позивачі, фактично, протягом 4 місяців бабуся була повністю недієздатна та знаходилась під постійним наглядом позивачів та їх батьків. Також родина позивачів повністю організувала та оплатила поховання бабусі.
31 жовтня 2024 року суддею Кременчуцького районного суду Полтавської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття загального позовного провадження у справі за даним позовом.
18 листопада 2024 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки ОСОБА_4 , де остання просить повністю відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Так, дійсно ОСОБА_5 була бабусею відповідачки ОСОБА_4 по лінії батька. Батьки відповідачки – ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розлучились, коли їй було 6 років та з батьком відповідачка не спілкувалась аж до його смерті у 1999 році. Тітка відповідачки – ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_5 підтримували з нею зв`язок, також відповідачка спілкувалась зі своїми двоюрідними братом та сестрою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після свого весілля відповідачка стала рідше спілкуватись з бабусею, проте попередила родичів, що завжди готова допомогти бабусі, аби її тільки повідомили про необхідність допомоги. Про те, що бабуся потрапила до лікарні відповідачці не було відомо, оскільки ніхто з родини ОСОБА_11 її про це не повідомив. При цьому, як зазначила відповідачка, виходячи з документів, що надані до позовної заяви, ОСОБА_5 перебувала ні лікуванні з 26.02.2024 року по 29.02.2024 року, а вже ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, тобто модна припустити, що у безпорадному стані бабуся перебувала менше місяця.
Також відповідачка зазначила, що їй відомо зі слів її тітки – ОСОБА_3 , що до 26 лютого 2024 року бабуся проживала у своїй квартирі в с.Піщане сама, і лише після виписки з лікарні 29.02.2024 року тітка забрала бабусю до себе. При цьому, померла бабуся в лікарні через декілька днів після госпіталізації, тобто фактично родина ОСОБА_11 доглядала бабусю всього декілька днів. 
Також відповідачка вказала, що не заперечує того факту, що позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 постійно спілкувались з бабусею ОСОБА_5 , проте це є нормальними родинними взаємовідносинами. Щодо фінансування потреб бабусі, то відповідачка ставить під сумнів можливість будь-якої фінансової допомоги внуком ОСОБА_13 , який на той час отримував лише стипендію, окрім того, бабуся отримувала пенсію. Щодо наданих позивачами копій квитанцій на придбання ліків, відповідачка вказала, що з них не вбачається за чиї саме кошти відбувалась оплата за придбання ліків, до того ж, як на думку відповідачки, у цих чеках зазначено придбання ліків на незначні суми коштів.
Щодо придбання квартири в с.Піщаному, відповідачці відомо, що кошти для придбання вказаного житла були в бабусі від продажу спадщини після смерті її матері – ОСОБА_14 , які вони з сестрою продали та поділили між собою грошові кошти. 
13січня 2025 року судом постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору та витребувано від приватного нотаріуса матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 
05 лютого 2025 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд позов повністю задовольнити. Також , будучи допитаною в якості свідка пояснила, що відповідачка по справі ОСОБА_3 – це її рідна мати, а померла ОСОБА_5 була її бабусею по лінії матері. З бабусею ОСОБА_5 у них завжди були дуже гарні відносини. Коли вони з братом ОСОБА_9 ще були малі, то бабуся проживала разом з їх сім`єю у квартирі по АДРЕСА_1 , допомогала їх матері в їх вихованні та догляді за ними. Через деякий, а саме, у 2013 році бабуся вирішила переїхати проживати окремо та повідомила про це родину ОСОБА_11 . Через деякий час вони знайшли для придбання бабусі квартиру в с.Піщаному, та їх мати, позичивши кошти на придбання житла, придбала житло для бабусі. У подальшому, ці борги вони повертали усією сім`єю зі спільного бюджету. Після придбання квартири, позивачі фізично допомагали у проведенні ремонтних робіт у будинку. Також позивачка пояснила, що в бабусі було багато проблем зі здоров`ям, у зв`язку з чим вона потребувала постійної допомоги, а тому позивачка ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_13 постійно відвідували бабусю, придбавали їй, частково за власний кошт, продукти та ліки, при необхідності, на таксі возили до лікарні для проходження обстежень чи консультацій лікаря. Також постійно приїжджали до місця проживання бабусі, допомагали з роботами по будинку, по городу.
Також позивачка повідомила, що в лютому 2024 році у бабусі стався інсульт, внаслідок чого її було госпіталізовано на стаціонарне лікування до медичного закладу, після виписки з лікарні бабуся вже постійно перебувала за місцем проживання родини ОСОБА_11 , які здійснювали за ОСОБА_5 постійний догляд. У той період, після виписки з лікарні, бабуся не могла забезпечувати самостійно своїх життєвих потреб, була лежачою, іноді взагалі не розуміла де знаходиться та що робить.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Також, будучи допитаним у якості свідка пояснив, що бабуся ОСОБА_5 проживала разом з ними до 2013 року. У 2013 році їх сім`я придбала бабусі квартиру в приватному будинку в с.Піщаному, оскільки бабуся бажала переїхати проживати до села. Після придбання квартири бабусі родина ОСОБА_11 , у тому числі і ОСОБА_15 та ОСОБА_13 фізично, приймали участь у здійсненні ремонтних робіт в будинку. Також, позивач разом із сестрою постійно відвідували бабусю, допомагали їй по городу, по будинку. Також придбавали, в тому числі і за власні кошти, продукти та ліки, оплачували поїздки на таксі. Також позивач пояснив, що бабуся у період проживання в с.Піщаному могла приготувати собі їжу, дещо робила по господарству та по городу. Після перенесеної операції з видалення апендициту та після лікування катаракти, приблизно тиждень-два після виписки з лікарні бабуся потребувала допомоги, а тому вони з сестрою або їх мати часто приїздили до бабусі. Готувала ОСОБА_5 їжу собі сама, проте частіше позивачі привозили їй приготовану їжу здому. Протягом 2016-2017 років бабуся приїздила до них в гості, проте після 2017 року її візити були рідшими. З початком війни у 2022 році бабуся дуже рідко бувала у них вдома, взагалі вона з того часу побоювалась виходити з дому, не бажала сама йти до магазину чи до аптеки, окрім того її турбували головокружіння, через що вона також не могла самостійно дістатись до магазину чи до аптеки.
Окрім того, вони разом із сестрою ОСОБА_16 перебували на постійному зв`язку з бабусею у телефонному режимі, та на перше ж її прохання могли приїхати та допомогти з чим потрібно було. 
Щодо фінансової допомоги бабусі, то позивач пояснив, що він мав дохід у вигляді стипендії та періодичного неофіційного підробітку, а тому, в силу можливості, придбавав бабусі за власні кошти продукти харчування чи ліки або оплачував інші потреби, як то проїзд на таксі.
Представник позивачів адвокат Ульянов Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав наступне. Так, на підтвердження перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані у матеріалах справи міститься великий обсяг сторінок медичних документів, з який вбачається, що ще до перебуванні ОСОБА_5 у лікарні з діагнозом інсульт у період часу з 26.02.2024 року до 29.02.2024 року, остання страждала на ряд інших захворювань, зокрема, кардіосклероз, атеросклероз аорти, коронарних артерій, судин головного мозку, гіпертонічною хворобою ІІІ ступеня, серцевою недостатністю. Наявність вказаних хвороб свідчить про хронічну серцево-судинну патологію високого ступеня, яка може проявлятись такими порушеннями в життєдіяльності людини як, зокрема, зниження витривалості та швидка втомлюваність, шум у голові, запаморочення, зниження пам`яті та концентрації, схильність до гіпертонічних кризів тощо. Окрім того, 29 лютого 2024 року у ОСОБА_5 лікарем-психіатром був діагностований деліріозний розлад, який характеризується порушеннями свідомості та уваги, дезорганізованістю мислення, галюцинаціями тощо. 
Також, після початку повномасштабного вторгнення у лютому 2022 року ОСОБА_5 потребувала постійної сторонньої допомоги, оскільки боялась виходити з дому, навіть за покупками, боялась переходити дорогу. Родина ОСОБА_11 робила всю хатню роботу в оселі ОСОБА_5 . Взагалі не залишали її наодинці у зв`язку з її станом здоров`я.
Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнала позов, просила суд його задовольнити. Пояснила, що позивачі по справі є її рідними дітьми. Дійсно, її мати ОСОБА_5 у зв`язку з наявними хворобами потребувала постійного догляду та уваги. Вказала, що діти постійно турбувались про бабусю, часто відвідували її за місцем її проживання у с.Піщаному, куди остання переїхала жити у 2013 році. Придбавали продукти харчування та ліки, відвозили на таксі до медичних закладів чи по іншим справам. Також, з початком повномасштабного вторгнення в лютому 2022 року ОСОБА_5 побоювалась виходити з будинку, категорично відмовлялась вийти в магазин за продуктами чи в аптеку по ліки. 
Щодо обставин придбання ОСОБА_5 квартири у приватному будинку в с.Піщане, відповідачка пояснила, щоб придбати матері вказану квартиру вона позичила гроші в родички, а потім зі спільного сімейного бюджету вони ці кошти повертали своєю сім`єю. Також за рахунок їх сім`ї були здійснені усі покращення домоволодіння ОСОБА_5 , проведено каналізацію, облаштовано ванну кімнату, проведено ремонтні роботи.
Відповідачка ОСОБА_4 в ході судового розгляду пояснила, що позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Повідомила, що з бабусею ОСОБА_5 дійсно рідко спілкувалась. Також їй не було відомо про поганий стан здоров`я бабусі.
Представник відповідача ОСОБА_4 – адвокат Нестеренко А.В. в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Так, відповідачка ОСОБА_4 рідко спілкувалась із бабусею, проте ніколи не відмовлялась надати останній будь-яку допомогу. Про те, що ОСОБА_5 потрапила до лікарні ніхто відповідачу не повідомляв. Так, бабуся перебувала в лікарні у період часу з 26 по 29 лютого 2024 року, а вже ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Як на думку представника відповідача, матеріалами справи підтверджено, що до 26 лютого 2024 року ОСОБА_5 проживала у себе вдома в с.Піщаному Кременчуцького району, а вже після виписки з лікарні 29 лютого 2024 року її забрала до себе донька- ОСОБА_3 . Через короткий час ОСОБА_5 знову потрапила до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Тобто доведеним представник відповідача вважає факт догляду ОСОБА_3 своєї матері протягом декількох днів. Щодо участі ОСОБА_17 та ОСОБА_13 саме у цей період у догляді за бабусею, матеріали справи доказів не містять.
Також представник відповідача вказала, що ОСОБА_5 померла у віці 75 років, а стан здоров`я в неї був відповідно до вікових змін організму. При цьому, хвороби, які були діагностовані у ОСОБА_5 значно погіршили її стан протягом останнього місяця її життя, що не є достатнім для застосування до даного періоду часу поняття «тривалий час», тим більше, що частину цього часу ОСОБА_5 перебувала у лікарні. 
Щодо поняття «безпорадного стану» представник відповідача вважає, що факт перебування спадкодавиці у такому стані має бути підтверджено медичними документами, а не виключно показаннями свідків. Окрім того, сам по собі факт турботливого та уважного ставлення онуків до бабусі не є підставою для зміни останнім черговості у спадкуванні. Тим більше, що сама ОСОБА_5 , маючи поганий стан здоров`я та низку захворювань, не вважала необхідним зробити розпорядження щодо свого майна на випадок своєї смерті, а отже, як вважає представник, не мала наміру позбавляти свою онуку ОСОБА_4 права на частку у спадковому майні.
Вислухавши позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивачів адвоката Ульянова Р.А., представника відповідача адвоката Нестеренко А.В., всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності належала 1/5 частина (квартира АДРЕСА_2 ) житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 18 листопада 2013 року, укладеного між ОСОБА_18 та ОСОБА_5 .
Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 12981669 від 18 листопада 2013 року, за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_5 .
Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_19 07 серпня 1999 року уклала шлюб з ОСОБА_20 та в шлюбі набула прізвище чоловіка – ОСОБА_11 .
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 00046481556 від 13 серпня 2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Палацом шлюбів м.Кременчука, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою ОСОБА_6 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, ОСОБА_21 06 листопада 2010 року уклала шлюб з ОСОБА_22 та у шлюбі набула прізвище чоловіка – ОСОБА_23 .
Після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. із заявами про прийняття спадщини звернулась спадкоємець першої черги за законом – донька померлої ОСОБА_3 , а також спадкоємець першої черги за законом за правом представлення онука ОСОБА_4 . 
Також до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовського А.Г. звернулись із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 спадкоємці п`ятої черги спадкування за законом – онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого відділом реєстрацій актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому м.Кременчука, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_3 , а відповідно – онукою ОСОБА_5 .
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м.Кременчука, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є сином ОСОБА_3 , а відповідно – онуком 
ОСОБА_5 .
12 вересня 2024 року за № 604/02-14 нотаріусом направлено на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлення про неможливість оформлення спадкових прав по спадковій справі № 74/2024. Зокрема, вказано, що оскільки спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 прийняли спадкоємці першої черги спадкування за законом, які не усунені від права спадкування, то без зміни черговості спадкування, у заявників, як спадкоємців п`ятої черги спадкування за законом, відсутнє право бути закликаними до спадкування разом зі спадкоємцями першої черги спадкування за законом.
Положеннями статті 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 статті 1266 Цивільного кодексу України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Таким чином, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги спадкування за заповітом є її донька ОСОБА_3 , а також за правом представлення – онука ОСОБА_4 .
У свою чергу, в силу положень статті 1265 Цивільного кодексу України, онуки ОСОБА_5 – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями п`ятої черги спадкування за законом.
Як вбачається з медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 39-53, Т. 1) остання протягом життя проходила консультації сімейного лікаря, а також профільних лікарів, зокрема, гінеколога, кардіолога, невролога, хірурга, окуліста (зокрема у 2023 році зі скаргами на зниження гостроти зору обох очей).
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2095, наданої Кременчуцькою ЦРЛ, ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні з 22 травня 2016 року по 26 травня 2016 року з діагнозом – гіпертонічна хвороба Криз, Вестібулоатактичний синдром, Подагра.
Також, як видно з консультаційних висновків (а.с. 56-57, а.с. 60-64, Т. 1) у жовтні 2015 року ОСОБА_5 проходила маммографію у ПП «Медіасервіс», за результатами проведення якої рекомендовано звернутись за консультацією до маммолога-онколога; у липні 2015 року – УЗД молочних залоз, за результатами якого рекомендовано консультацію гінеколога, онколога, маммографію, УЗД щитовидної залози; у січні 2016 – УЗД молочних залоз; у червні 2018 року – УЗД органів черевної порожнини та УЗД нирок, у грудні 2022 року – УЗД сечостатевої системи та УЗД органів черевної порожнини, у серпні 2023 року – доплерометрію магістральних судин шиї.
Згідно виписки № 164 із медичної картки стаціонарного хворого, виданої Кременчуцькою міською лікарнею «Правобережна», ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 14.01.2023 року по 23.01 2023 року у зв`язку з перенесеною операціє з апендектомії та дренування черевної порожнини.
Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 109/384, виданої КНМП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського», ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 26 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року у зв`язку з ішемічним інсультом із легким лівобічним парезом, вираженими мнестичними та поведінковими порушеннями. Супутніми захворюваннями визначено: кардіосклероз, атеросклероз аорти, коронарних артерій, судин головного мозку. Зріла катаракта лівого ока, артифакія, ангіопатія по сітківки обох очей. Також у вказаній виписці зазначено, що у результаті проведеного лікування стан покращився – зменшився головний біль, наросла сила та об`єм рухів у лівих кінцівках, стала більш активніше, нормалізувалися цифри артеріального тиску.
Також, 29 лютого 2024 року ОСОБА_5 була проконсультована лікарем -психіатром ОСОБА_24 , яким, згідно консультаційного висновку спеціаліста № 294 було рекомендовано основне лікування згідно рекомендацій лікаря-невролога, а також призначено медичні препарати у зв`язку із супутнім захворюванням.
Згідно медичної довідки про причину смерті № 126 від 19 березня 2024 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 через церебральний атеросклероз,
Відповідно до банківських чеків (а.с. 65-76, Т. 1), протягом 2022, 2023 років та січня 2024 року придбано медичних препаратів на загальну суму 16 716, 34 грн.
Також, з наявних у матеріалах справи банківських чеків (а.с. 26-36, Т. 1) вбачається придбання у період з 26 лютого 2024 року по 17 березня 2024 року в аптеках медичних препаратів та гігієнічних засобів для дорослих (підгузки) на загальну суму 15 813, 85 грн.
З досліджених в судовому засіданні товарних чеків (а.с.77-84, Т. 1) вбачається придбання у серпні 2014 року вікон та дверей металопластикових на загальну суму 10137, 21 грн, а також придбання протягом 2017-2022 років різноманітних будівельних матеріалів на загальну суму 39 469, 83 грн.
На наявних у матеріалах справи копій фото (а.с. 106-115, Т. 1) зображена ОСОБА_5 сама, а також ОСОБА_5 разом з онукою ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_3 , у різні періоди часу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що померла ОСОБА_5 була її рідною сестрою. Після смерті їх матері у 2009 році свідок отримала спадщину та продала спадкове майно, а грошові кошти залишила в себе на зберіганні. Як відомо свідку, ОСОБА_5 жила разом з сім`єю доньки ОСОБА_3 до 2013 року. У 2013 році ОСОБА_26 звернулась до свідка з проханням позичити 50 000 грн. для придбання будинку ОСОБА_5 у с.Піщаному, на що свідок погодилась та позичила кошти. Борг після купівлі будинку свідку повертала ОСОБА_27 . Свідку відомо, що після купівлі квартири у приватному будинку ОСОБА_5 , її донька ОСОБА_26 разом з чоловіком та за участі дітей будували пристройку до вказаного будинку, проводили каналізацію, сантехніку, утепляли будинок. 
Також свідок пояснила, що внуки ОСОБА_12 та ОСОБА_9 дуже турбувались про бабусю, допомагали їй по господарству, з побутовими справами, купували та привозили продукти та ліки. Загалом, сестра ОСОБА_5 хворіла на різні хвороби, в неї були проблеми із зором, з пам`яттю. При цьому вона, на думку свідка, зловживала самолікуванням, яке нічим їй не допомагало. 
Також свідок пояснила, що оскільки вона також проживає у с.Піщаному на відстані трьох зупинок громадського транспорту від місця проживання ОСОБА_5 , то вони періодично бували одна в одної в гостях. Вона бачила, що ОСОБА_5 могла приготувати собі їжу, забезпечити мінімальний рівень своїх побутових потреб. Однак вона за характером була меланхолійна людина, часто перебувала в поганому чи пригніченому настрої. Свідку відомо, що внуки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 завжди перебували на зв`язку з бабусею, часто приїжджали до неї аби допомогти по городу чи по дому, купували та привозили продукти харчування та ліки, привозили приготовану вдома їжу.
Щодо того, чи перебувала ОСОБА_5 у безпорадному стані, свідок пояснила, що ОСОБА_5 була лежачою після перенесеної операції з апендектомії, однак через деякий час вона відновилась, надалі проживала сама у своїй частині будинку. 
Також свідок пояснила, що їй відомо, що у лютому 2024 року ОСОБА_5 потрапила до лікарні, сама вона сестру в той період та до її смерті не бачила, бо хворіла сама. Проте свідок вважає, що з часу госпіталізації і до смерті ОСОБА_5 була лежачою та перебувала у безпорадному стані.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_28 , батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , а померла ОСОБА_5 була його тещею. Свідок повідомив, що у 2013 році його теща ОСОБА_5 переїхала жити в с.Піщане. Щодо придбання квартири у приватному будинку для ОСОБА_5 свідок пояснив, що його дружина ОСОБА_27 позичила гроші в сумі 50 000 грн. у своєї родички та вони додали власні кошти та придбали для ОСОБА_5 будинок. У будинку на момент його придбання не було нічого, він був непридатним для проживання, а тому сім`я ОСОБА_11 за власні кошти та частково власною працею проводила покращення будинку, зокрема було проведено каналізацію, облаштовано сантехніку, зроблено вентиляцію, замінено двері та вікна, утеплені стіни.
Після переїзду до с.Піщане ОСОБА_5 бувала у них в гостях, приїжджала на громадському транспорті чи на таксі. Однак після початку повномасштабного вторгнення у 2022 році вже не приїжджала. Свідку відомо, що з того часу ОСОБА_5 сама не виходила і до магазину.
ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , починаючи з часу переїзду баби в село, постійно їздили неї, допомагали їй по господарству, по городу, купували продукти та ліки.
Свідок також пояснив, що ОСОБА_5 перенесла операцію з видалення апендициту, після чого перебувала в лікарні. Після лікування повернулась додому та жила в с.Піщане. Також перебувала на стаціонарному лікуванні за місяць до смерті, а після виписки з лікарні перебувала у них вдома, бо не могла сама себе обслуговувати.
Свідок ОСОБА_29 повідомила суду, що позивачі є її племінниками, а їх батько є її рідним братом. Свідок знала також і ОСОБА_5 . Свідку відомо, що ОСОБА_5 тривалий час проживала разом із сім`єю ОСОБА_11 у м.Кременчуці, однак через деякий захотіла переїхати в село. Брат та невістка позичили гроші на придбання будинку в селі для ОСОБА_5 , купили будинок, де повністю за власні кошти та частково власними силами зробили ремонт, покращили прилеглу територію. ОСОБА_30 та ОСОБА_13 постійно їздили до бабусі, іноді залишались в неї ночувати. Коли виросли стали допомагати по господарству, дуже турбувались про стан здоров`я бабусі, про її медичне обслуговування. В певний період часу у ОСОБА_5 погіршився зір, їй зробили операцію по зору. З початком повномасштабного вторгнення у 2022 році ОСОБА_5 зовсім нікуди не виходила з подвір`я, навіть до магазину чи до аптеки , бо боялась, що говорить на російській мові. 
Увесь цей час внуки купували та привозили бабусі продукти харчування та ліки, приготовану вдома їжу. 
Також свідок повідомила, що приблизно у лютому місяці 2024 року ОСОБА_5 потрапила до лікарні, потім до дня своєї смерті перебувала у доньки ОСОБА_28 . 
Загалом, свідок спілкувалась із ОСОБА_5 здебільшого на свята, зокрема бачила її у 2023 році на дні народження у її доньки, у 2024 році, коли ОСОБА_5 захворіла.
Свідок ОСОБА_31 повідомила суду, що ОСОБА_3 є її невісткою, свідок знала ОСОБА_5 як сваху. Свідку відомо, що ОСОБА_5 жила в м.Кременчуці разом із сім`єю доньки, а потім вирішила переїхати до Піщаного. ОСОБА_26 разом з чоловіком підшукали та купили для ОСОБА_5 будинок, яким майже був непридатним для проживання. За власні кошти вони провели ремонт у будинку. 
Свідку відомо, що у 2017 році ОСОБА_5 потрапила до лікарні у зв`язку з хворобою по зору. Свідок бачила, що ОСОБА_5 одягали окуляри. 
З початком війни ОСОБА_5 не ходила взагалі сама до магазину чи до аптеки, до лікарні, в гості нікуди не ходила. В неї був засаджений огород, проте вона сама не поралася по городу, цим займались діти. 
Останній раз свідок бачила ОСОБА_5 перед Новим роком 2024, стан її був слабкий, проте їжу вона могла собі приготувати.
Свідок ОСОБА_32 пояснила суду, що позивачка ОСОБА_12 є її подругою, свідок знає всю сім`ю подруги. Свідку відомо, що бабуся ОСОБА_17 часто хворіла, а ОСОБА_15 весь час була з нею на зв`язку, їхала до бабусі за першої необхідності, привозила продукти та ліки, відвозила до лікарів. Якщо бабусі було потрібно, то ОСОБА_15 могла їхати до неї навіть під час робочого дня.
Положення частини 2 статті 1259 Цивільного кодексу України передбачають, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. 
За змістом наведеної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.
Аналогічну правову позицію було сформульовано Верховним Судом у постанові від 22 квітня 2021 року по справі № 331/6453/18.
Проте позивачами не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є його процесуальним обов`язком у силу статті 12, 81 ЦПК України.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, зокрема підставами для задоволення позову в частині зміни черговості спадкування за законом є знаходження спадкодавця в безпорадному стані, а також тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3.
Так, під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів.
Однак, із наданих позивачами медичних документів, зокрема, копій медичної картки амбулаторного хворого, консультаційних висновків спеціаліста, результатів діагностичних досліджень дійсно вбачається, що ОСОБА_5 періодично зверталась для консультації до сімейного лікаря, а також профільних спеціалістів, зокрема до кардіолога та невролога з приводу гіпертонічної хвороби серця, порушення показників артеріального тиску, запаморочення, а також до лікаря-окуліста щодо погіршення гостроти зору, однак з вказаних вище документів не вбачається діагностування медиками такого ступеню тяжкості хвороб, унаслідок яких ОСОБА_5 перебувала б у такому стані, за якого не могла б самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала постійного стороннього догляду та допомоги. 
До того ж, усі з допитаних в судовому засіданні свідків є членами сім`ї ОСОБА_11 , їх родичами або перебувають у близькому колі спілкування та є особами, які безпосередньо спілкувались із ОСОБА_5 за її життя, є достовірно обізнаними з її звичним побутом, веденням нею хатніх справ, побутових, господарських справ.
Аналізуючи показання допитаних у судовому засіданні свідків у їх сукупності та взаємозв`язку один з одним та з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що по суті, усі свідки повідомили, що починаючи з 2013 року і до дня госпіталізації до лікарні 26 лютого 2024 року ОСОБА_5 проживала у своїй частині приватного домоволодіння в с.Піщаному сама, хоч її часто відвідували онуки та донька з чоловіком, вона цілком могла забезпечити умови свого життя, зокрема, щодо приготування їжі, необхідних гігієнічних процедур, хоч на мінімальному рівні забезпечення прибирання у приміщенні будинку, слідкувала за станом свого здоров`я, оскільки при погіршенні стану здоров`я своєчасно зверталась до медичних установ, повідомляла родичів про наявні у неї симптоми тих чи інших захворювань, контролювала прийом ліків, носила окуляри для корекції гостроти зору. Хоч і була людиною меланхолійною, регулярно відвідувала родичів за їх місцем проживання, була соціально адаптованою у спілкуванні з іншими людьми. 
Щодо обставин відмови ОСОБА_5 виходити самій з подвір`я у зв`язку з потребою здійснити купівлю продуктів харчування чи ліків, то як самі позивачі, так і свідки пояснили, що це було пов`язано з побоюваннями ОСОБА_5 виходити в людні місця з початком повномасштабного вторгнення у 2022 році.
З огляду на викладене вище, позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не доведено факту перебування спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному стані протягом тривалого часу її життя.
Одночасно, як з медичної документації, так і з показань свідків убачається, що починаючи з дня госпіталізації до лікарні ОСОБА_5 26 лютого 2026 року і до дня її смерті остання не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала постійного стороннього догляду та піклування, оскільки в той період була позбавлена можливості внаслідок хвороби навіть вставати з ліжка, у неї було діагностовано виражені мнестичні та поведінкові порушення, які в побуті видавались поведінкою затьмарення свідомості, неусвідомлення що відбувається навколо, що судом кваліфікується саме як безпорадний стан. 
Що ж стосується тривалості перебування спадкодавця ОСОБА_5 у безпорадному стані та відповідно - тривалості надання у зв`язку із таким станом позивачами опіки та матеріального забезпечення, суд зазначає, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані у період з 26 лютого 2024 року (дня госпіталізації до медичного закладу у зв`язку з перенесеним ішемічним інсультом) по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що фактично становить 22 дні і даний календарний проміжок часу у всіх відношеннях не є тривалим періодом часу. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про зміну черговості у спадкуванні після померлої ОСОБА_5 шляхом включення їх до кола спадкомєців першої черги спадкування за законом, у зв`язку з їх недоведеністю.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 76, 77, 80, 81, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про зміну черговості у спадкуванні – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач– ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;
Позивач– ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;
Відповідач – ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ;
Відповідач - ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя	Ж. О. Баранська