Справа № 346/6415/25 
Провадження № 2-о/346/91/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 січня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Сольського В.В.,
за участі секретаря Біди Ю.Б,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи Гіглюк Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна міграційна служба України Західне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби, Коломийський відділ про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту постійного проживання на території України, за якою просила встановити факт, що вона, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на те, що вона, уродженка АДРЕСА_1 втратила паспорт колишнього СРСР, а за новим паспортом за час незалежності України не зверталася, а тому на теперішній час не має документів, що посвідчують її особу та підтверджують громадянство.
Задля отримання паспорта громадянина України вона зверталася до Західного міжрегіонального управління Державної Міграційної служби України, Коломийського відділу, де отримала відповідь, в якій вказано, що в результаті перевірок за заявою ОСОБА_1 її особу встановлено, але не встановлено належність до громадянства будь-якої держави. Для її документування паспортом громадянина України, заявнику необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту проживания (постійного проживання) на 24 серпня 1991 року на території України. 
З огляду на викладене, заявник звернулася до суду із даною заявою.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.12.2025 року відкрито провадження по справі.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву про встановлення факту постійного проживання на території України підтримала та просила суд задовольнити та встановити юридичний факт її постійного проживання на території України, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року. Пояснила, що все життя прожила в с. Семаківці та за межі України не виїжджала. Працювала неофіційно, тому трудової книжки не має. Їй в 1984 році був виданий паспорт громадянина СРСР, який в 1986 році був змінений на новее прізвище у зв`язку з одруженням. Даний паспорт був у неї викрадений. Новий паспорт нею не виготовлявся. На даний час хворіє на онкологію та їй необхідне лікування, а для отримання соціальної допомоги необхідні документи, які підтверджують її особу. 
Представник заінтересованої особи Гіглюк Н.П. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заяви заявника ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту її постійного проживання на території України, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Вказала, що зявниця дійсно зверталась до органів міграційної служб из заявою про видачу паспорта, однак внаслідок перевірки не було встановлено достовірно факту її проживання на території України станом на 1991 рік, паспорт громадянина СРСР у заявниці відсутній.
Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
До заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту постійного проживання на території України, заявниця надала довідку старости сіл Семаківці, Замулинці, Кринички Коломийського району Івано-Франківської області про те, що вона дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по теперішній час.
Відповідно до повідомлення Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України Коломийського відділу від 23.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 була документована паспортом колишнього СРСР взірця 1974 року, але не встановлено факту проживання на території України станом на 24 серпня 19991 року. Їй рекомендовано звернутися із відповідною заявою до суду щодо встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 року вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семаківці, Коломийського району, Івано-Франківської області. Батьками якої зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 19 грудня 1984 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , актовий запис №13.
Згідно виписки з погосподарської книги № 6, 18 (особові рахунки № НОМЕР_2 , 595), виданої виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради Коломийського району, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 03 травня 1993 року. До 03 травня 1993 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі - родинних відносин між фізичними особами.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Семаківці, Коломийського району Івано-Франківської області, своєчасно не отримала паспорт громадянина України, в зв`язку із чим на теперішній час не має документів, що посвідчують її особу та підтверджують громадянство.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, що постійно проживали на території України, станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які проживали на території України, станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав.
Документи, які, відповідно до законодавства, мають бути надані до міграційної служби для здійснення процедури підтвердження громадянства та отримання паспорту, у ОСОБА_1 відсутні.
Заявниця, станом на 1991 рік проживала за адресою: с. Семаківці, Коломийського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою старости сіл Семаківці, Замулинці, Кринички Коломийського району Івано-Франківської області від 31.10.2025 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по теперішній час.
За змістом Указу Президента України № 215/2001, від 27 березня 2001 року, зазначений факт має бути підтверджено відповідним рішенням суду.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року, проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону, особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України, станом на 24 серпня 1991 року.
Відповідно до п. 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону, особа яка проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Згідно з п. 10 цього ж Порядку, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які встановлюються судом в порядку окремого провадження.
Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.
Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Факт проживання заявниці на території України, за станом на 1991 рік підтверджується довідкою сільської ради, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1990 року по теперішній час, а також згідно погосподарських книг № 219 та №595 за 1991-1995 pоки, особові рахунки № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Листом Верховного Суду України, від 01 січня 2012 рок,у про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, або набрання чинності Законом, від 18 січня 2001 року, «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України».
Для встановлення факту належності до громадянства України, залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України, станом на 24 серпня 1991 року, або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала, станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.
Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України, від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5, від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Суд вважає, що прийняття рішення про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України не створює будь-яких самостійних юридичних наслідків, які б призвели до безпосереднього набуття нею громадянства України.
Встановлення вказаного факту є лише одним з чинників, потрібних для отримання ОСОБА_1 громадянства України у встановленому законом порядку.
Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України, від 27 березня 2001 року № 215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України», вказане рішення разом з іншими документами є підставою для отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Семаківці, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянства України.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Семаківці, Коломийського району, Івано-Франківської області на території України, станом на 1991 рік, у тому числі, станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.
Положенням ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Таким чином, той факт, що заявник постійно проживала на території України, станом на день проголошення Незалежності України (24.08.1991 року) та на день набрання чинності законом України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року за №1636-ХІІ(13.11.1991 року) повністю підтверджується наданими та здобутими у суді вищевказаними доказами.
Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне їй для отримання паспорту громадянина України, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного проживання на території України впродовж життя та зокрема станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, суд приходить до висновку, щодо необхідності встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області на території України, станом на 1991 рік, у тому числі, станом на 24 серпня 1991 року, у зв`язку з чим заява заявника підлягає до задоволення.
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 12, 13 ,81 263- 265; 315-319 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна міграційна служба України Західне міжрегіональне Управління Державної міграційної служби, Коломийський відділ про встановлення факту, що має юридичне значення про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Семаківці, Коломийського району Івано-Франківської області області на території України станом на 24 серпня 1991 року на момент проголошення незалежності України та станом на 13 листопада 1991 року.
Судові витрати по справі, понесені заявницею при зверненні з заявою до суду, - віднести на її рахунок.
Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: 	Сольський В. В.