ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/9677/24 пров. № А/857/15888/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Матковської З.М.,
суддів Гінди О. М., Ніколіна В. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Рожнятівської селищної ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі № 300/9677/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рожнятівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Микитюк Р.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення 18 березня 2025 року),-
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рожнятівської селищної ради, в якому просить:
визнати бездіяльність комісії Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області протиправною, щодо не прийняття рішення про призначення та виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, відповідно до постанови КМУ №214 від 28.03.2018 особі, яка проходила службу в Афганістані та являється особою з інвалідністю війни 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, ОСОБА_1 ;
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача відповідно до діючого законодавства України та призначити і виплатити позивачу грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення, відповідно до постанови КМУ №214 від 28.03.2018 як особі, яка проходила службу в Афганістані та являється особою з інвалідністю війни 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 22 січня 1986 року перебуває на квартирному обліку, як учасник бойових дій, є інвалідом війни II групи та має право на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, передбаченої для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі № 300/9677/24 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність комісії Рожнятівської селищної ради Івано-Франківської області щодо не прийняття рішення про призначення та виплати грошової компенсації ОСОБА_1 за належні для отримання жилі приміщення, відповідно до постанови КМУ №214 від 28.03.2018 особі, яка проходила службу в Афганістані та являється особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
Зобов`язано Рожнятівську селищну раду Івано-Франківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.10.2024 щодо перерахунку грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до постанови КМУ №214 від 28.03.2018, як особі, яка проходила службу в Афганістані та являється особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а також прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт покликається на те, що комісією встановлено те, що 24.07.2001 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач став власником житлового приміщення. Вказує, що 08.09.2004 позивачем відчужено належне йому майно (квартиру загальною площею 106,7 кв.м. та дві земельні ділянки, площею 0,0889 га та 0,0839 га) шляхом укладення договору дарування, цим самим позивач штучно погіршив свої житлові умови. Також вказує, що додана інформаційна довідка з Івано-Франківського ОБТІ №407247060 від 09.12.2024 про відсутність права власності на житло з 31.12.2012, однак, відповідно до п. 8 Порядку №2 постанови №214, заявник повинен надати відомості про наявність/відсутність зареєстрованого права власності до 31.12.2012.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові не оскаржується, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки спірним правовідносинам у цій частині.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.12.2018 (а.с.9).
Згідно протоколу №1 засідання виконавчого комітету Рожнятівської селищної ради народних депутатів від 22.01.1986 архівного витягу від 18.07.2024 №Т-6/06-07, виданого Державним архівом Івано-Франківської області про те, що рішенням №2 "Про взяття на квартирний облік та виділення житлової площі" позивач зарахований на квартирний облік відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні та включений на загальну чергу під №5, на першочергову №28, згідно постанови ЦК КПРС I Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 (а.с.16).
Позивач звернувся із заявою від 14.10.2024 до Рожнятівського селищного голови про призначення йому компенсації для забезпечення житлом, відповідно до постанови КМУ від 28.03.2018 №214 та додав оригінали та копії документів (а.с.10).
25.11.2024 на засіданні комісії щодо розгляду заяв про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб розглянута заява ОСОБА_1 щодо призначення йому грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей.
За результатами її розгляду рішення про надання допомоги позивачу у призначенні грошової компенсації не прийнято.
Зі змісту протоколу засідання комісії вбачається, що у поданих ОСОБА_1 документах є рішення про взяття на квартирний облік (1986). Однак, за наявною інформацією, в 2001 році ОСОБА_1 було придбано житло (про що заявником не заперечено), яке ним же було відчужено у 2004 році. Таким чином, у 2001 році у заявника поліпшились житлові умови і згідно ст. 40 Житлового кодексу Житлового кодексу було втрачено підстави для перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умова, оскільки житлова умова значно перевищувала встановлені норми.
Вважаючи протиправною бездіяльність комісії щодо не прийняття рішення про призначення та виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу не надавалося житло, не виплачувалася грошова компенсація як особі з інвалідністю за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством, не володіє майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, не відчужував нерухоме майно протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації, як особа з інвалідністю II групи до осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав та одержав інвалідність II групи до 1 червня 2024, подав достовірні відомості, не має обвинувального вироку суду у зв`язку з вчиненням заявником злочину проти України.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави, передбачені підпунктом 8 пункту 14 Порядку №214, для відмови у призначенні грошової компенсації позивачу на час прийняття спірного рішення були відсутні.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору, оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначено в Законі України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 №3551-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №3551-ХІІ).
Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII визначено, що учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).
Згідно пункту 7 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.
Пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону № 3551-XII встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема, позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.
Відповідно до статті 48-1 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Закону України від 14.11.2019 № 294-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що норми і положення статей 1, 9, 40 і 48-1 ЖК УРСР застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України з урахуванням наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 214 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей" затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (далі - Порядок № 214).
Пунктом 1 Порядку №214 визначено умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - одержувач грошової компенсації), які потребують поліпшення житлових умов і включені до списків осіб, які користуються правом позачергового (першочергового) одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пунктах 2 і 3 цього Порядку (далі - квартирний облік).
Дія цього Порядку не поширюється на осіб, стосовно яких набрав законної сили обвинувальний вирок суду у зв`язку із вчиненням ними злочину проти основ національної безпеки України, вчиненням або сприянням вчиненню терористичного акту, втягненням у вчинення терористичного акту, публічними закликами до вчинення терористичного акту, створенням терористичної групи чи терористичної організації, фінансуванням тероризму, вчиненням злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, вчиненням тяжкого і особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, вчиненням кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку (далі - злочин проти України).
Пунктом 3 Порядку № 214 передбачено, що право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, визначені пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, що перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).
Згідно пункту 4 Порядку № 214 грошова компенсація членам сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особам з інвалідністю виплачується в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених абзацами сьомим і восьмим пункту 18 цього Порядку, у порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії одержувача грошової компенсації для членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).
Якщо особі встановлено II групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях та перебуванням на території інших держав, пізніше, ніж цю особу взято на квартирний облік як особу з інвалідністю внаслідок війни, черговість виплати грошової компенсації визначається за датою встановлення II групи інвалідності відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії.
Членам сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, з числа малолітніх та неповнолітніх дітей, які не перебували на квартирному обліку і яким грошову компенсацію було призначено до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 р. № 333 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 р. № 214 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 38, ст. 1243), черговість виплати грошової компенсації визначається за датою прийняття рішення про призначення грошової компенсації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 214 за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про призначення грошової компенсації (далі - комісія).
До складу комісії входять представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).
Пунктом 6 Порядку № 214 визначено повноваження комісії.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 214 до заяви додаються копії (електронні копії за технічної можливості): 1) документа, що посвідчує особу заявника, а в разі подання документів законним представником чи уповноваженою особою - документа, що посвідчує особу того, від імені якого подається заява, а також документа, яким надано повноваження законному представникові чи уповноваженій особі представляти члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або особу з інвалідністю, оформленого відповідно до законодавства, або єДокумента разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом), що формуються засобами Єдиного державного веб порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), а також інформації про місце проживання (за наявності); 2) посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302 Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (ЗП України, 1994 р., № 9, ст. 218; Офіційний вісник України, 2018 р., № 68, ст. 2294), що підтверджує статус члена сім`ї загиблого або особи з інвалідністю внаслідок війни; 3) для осіб, статус яким установлено відповідно до пункту 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, - довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності; 4) постанови військово-лікарської комісії; 5) для членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, - виданої військовим комісаріатом довідки про безпосередню участь загиблої (померлої) особи в бойових діях на території інших держав, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 р. № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; 6) документів, що посвідчують родинні стосунки між заявником і особою, яка загинула (пропала безвісти), померла, між малолітніми та неповнолітніми дітьми і особою, яка загинула (пропала безвісти), померла, між особою з інвалідністю і членами її сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, та які разом з ним перебувають на квартирному обліку, за технічної можливості відображення в електронному вигляді інформації, що міститься у свідоцтві про народження, виготовленому на паперовому бланку, що подається засобами Порталу Дія; 7) рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті (у разі її утворення), селищної, сільської ради про взяття заявника та членів його сім`ї на квартирний облік; 8) акта комісійного обстеження, складеного відповідно до Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 р. № 473 (Офіційний вісник України, 2022 р., № 37, ст. 1981), та/або відомостей з Реєстру пошкодженого та знищеного майна після початку його впровадження та використання - за наявності у заявника та членів його сім`ї житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії російської федерації, розташованого на підконтрольній Україні території; 9) довідки (відомостей) про наявність/відсутність зареєстрованого до 31 грудня 2012 р. права власності на житло, яке розташоване в населених пунктах на підконтрольній Україні території, за заявником та членами його сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація.
У разі відсутності/неможливості одержання довідки (відомостей) про наявність/відсутність зареєстрованого до 31 грудня 2012 р. права власності на житло, яке розташоване в населених пунктах на підконтрольній Україні території, про такий факт заявник зазначає в заяві.
Інформаційну довідку про зареєстровані речові права на нерухоме майно заявника та членів його сім`ї, на яких нараховується грошова компенсація, орган соціального захисту населення самостійно отримує з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
10) довідки про взяття заявника, який перемістився, та членів його сім`ї, на яких нараховано грошову компенсацію, на облік внутрішньо переміщених осіб (далі - довідка про облік), передбаченої Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або відображення в електронній формі інформації, що міститься в довідці, яка підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік такої особи (електронної довідки), разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом). Копія довідки/довідок, зазначена у цьому підпункті, додається до заяви уповноваженим органом самостійно. За бажанням заявника, який перемістився, копія довідки/довідок подається ним особисто; 
11) рішення комісії про призначення заявнику, який перемістився, грошової компенсації (витягу з протоколу засідання комісії) за попереднім місцем проживання.
У разі відсутності копії рішення комісії про призначення грошової компенсації (витягу з протоколу засідання комісії) заявнику, який перемістився, за попереднім місцем проживання факт призначення йому грошової компенсації встановлюється на підставі відомостей, якими володіє структурний підрозділ з питань соціального захисту населення обласної, Київської міської держадміністрації (далі - регіональний орган соціального захисту населення) або які містяться в інформації про потребу в наданні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.
Уповноважений орган звертається із запитом про надання таких відомостей до регіонального органу соціального захисту населення, в якому містяться відомості про заявника, який перемістився, а у разі, коли інформація про потребу в наданні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у регіональному органі соціального захисту населення не збережена у зв`язку з воєнним станом, - до Мінветеранів;
12) довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.
Інформацію про задеклароване (зареєстроване) місце проживання (перебування) та адресу фактичного місця проживання, наявність/відсутність у заявника та членів його сім`ї, на яких розраховується грошова компенсація, майнових прав на об`єкти незавершеного житлового будівництва та про те, що заявнику або членам його сім`ї не надавалося житло раніше, призначалася/не призначалася грошова компенсація на території, на якій ведуться бойові дії, не виплачувалася грошова компенсація за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством, як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю, заявник зазначає в заяві.
До заяви додається також згода (викладена письмово в довільній формі) членів сім`ї особи з інвалідністю (крім малолітніх та/або неповнолітніх дітей), на яких нараховується грошова компенсація, на включення їх у розрахунок грошової компенсації.
Пунктами 10, 11, 12 Порядку №214 встановлено, що після отримання заяви про зміни в майновому стані та/або у складі сім`ї, втрату статусу члена сім`ї загиблого або особи з інвалідністю внаслідок війни, зняття з квартирного обліку тощо орган соціального захисту населення або уповноважений орган протягом п`яти робочих днів вносить комісії подання про перегляд рішення про призначення грошової компенсації.
Згідно пункту 14 Порядку №214 Комісія відмовляє заявнику в призначенні грошової компенсації з таких підстав:
1) особа, яка загинула (пропала безвісти), померла, не належала до осіб, статус яким встановлено відповідно до пунктів 2, 13-15 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;
2) особа з інвалідністю не належить до осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, та одержала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, що пов`язані з перебуванням у таких державах;
3) член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, не належить до членів сім`ї, визначених в абзацах шостому - дванадцятому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;
4) заявник не перебуває на квартирному обліку;
5) категорія заявника як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, у разі одночасного подання ними заяви про отримання грошової компенсації;
6) категорія заявника як члена сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, є нижчою, ніж категорія, до якої належить інший член його сім`ї, який вже отримав житло або грошову компенсацію, - до виплати грошової компенсації всім членам сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли та мають першочергове право на таку виплату;
7) заявникові вже надавалося житло або вже виплачувалася грошова компенсація як члену сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, або як особі з інвалідністю за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством;
8) заявник та члени його сім`ї, на яких було розраховано грошову компенсацію, володіють майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, що відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу України (на кожного члена сім`ї), що розташовані в населених пунктах на підконтрольній Україні території (крім житлового приміщення, яке зруйноване (знищене) або стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації, зокрема з моменту введення воєнного стану), або таке нерухоме майно було відчужено протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації;
9) подання недостовірних відомостей;
10) наявність обвинувального вироку суду у зв`язку із вчиненням заявником злочину проти України.
Судом першої інстанції встановлено, що підставою для не прийняття рішення у призначенні та виплаті грошової компенсації є те, що у 2001 році ОСОБА_1 було придбано житло (квартира загальною площею 106,7 кв. м. та дві земельні ділянки, площею 0,0889 га та 0,0839 га), яке ним же було відчужено у 2004 році, шляхом укладення договору дарування.
Колегія суддів враховує підпункт 8 пункту 14 Порядку №214 та зазначає, що позивачу не надавалося житло, не виплачувалася грошова компенсація як особі з інвалідністю за рахунок бюджетних та благодійних коштів, залучених коштів суб`єктів господарювання, інших джерел, не заборонених законодавством, не володіє майновими правами на об`єкти незавершеного житлового будівництва чи правом власності на житлове приміщення, не відчужував нерухоме майно протягом п`яти років, що передують даті подання заяви про призначення грошової компенсації, як особа з інвалідністю II групи до осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав та одержав інвалідність II групи до 1 червня 2024, подав достовірні відомості, не має обвинувального вироку суду у зв`язку з вчиненням заявником злочину проти України.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у призначенні грошової компенсації позивачу, які передбачені підпунктом 8 пункту 14 Порядку №214, а тому що ефективним способом захисту порушеного права позивача в цій справі буде зобов`язання селищну комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.10.2024 щодо перерахунку грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення відповідно до постанови КМУ №214 від 28.03.2018, як особі, яка проходила службу в Афганістані та являється особою з інвалідністю 2 групи та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу Рожнятівської селищної ради залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі № 300/9677/24 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін