Справа № 991/5573/22
Провадження 1-кп/991/20/23

У Х В А Л А

19 листопада 2025 року                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
цивільного позивача/потерпілого ОСОБА_6 ,
представника цивільного позивача ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
представника відповідача ОСОБА_11 ,
під час відкритого судового засіданні в приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду в місті Києві у кримінальному провадженні, внесеному 27.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62020100000002168, за обвинуваченням:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новогродівка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,
розглянувши клопотання ОСОБА_10 про зупинення судового провадження та клопотання ОСОБА_6 про привід обвинуваченого, 

В С Т А Н О В И В:

1. Історія провадження
На розгляді колегії суддів Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 62020100000002168 від 27.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою суду від 31.05.2023 справа призначення до судового розгляду.
13.01.2025 засобами електронного зв`язку до суду надійшло повідомлення обвинуваченого ОСОБА_10 про неможливість явки в судове засідання. Неможливість явки обґрунтована призовом останнього на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Разом з цим, в поданому повідомленні обвинувачений просить Суд зупинити судове провадження до часу його звільнення з військової служби.
Разом з цим, під час судового засідання потерпілим ОСОБА_6 подано клопотання про привід обвинуваченого ОСОБА_10 до суду.

2. Позиція сторін
Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали клопотання про зупинення провадження. Стосовно клопотання про привід захисник ОСОБА_9 заперечував. Надав пояснення стосовно того, що не явка ОСОБА_10 в судові засідання є поважною та не може бути підставою для приводу.
Прокурор  ОСОБА_5 вирішення питань залишив на розсуд суду.
Представник цивільного позивача ОСОБА_12 - захисник ОСОБА_7 заперечував проти зупинення провадження. Надав пояснення стосовно того, що мобілізація ОСОБА_10 є спробою затягування судового процесу.
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду письмові заперечення щодо зупинення кримінального провадження. Відповідно до наданих заперечень, у разі зупинення провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 будуть порушені права потерпілих, в т.ч. і право на завершення провадження протягом розумного строку. Мобілізація ОСОБА_10 на даній стадії провадження є зловживання останнім наданими йому правами. Одночасно з цим, потерпілий надав пояснення стосовно того, що в період 16.07.2025-17.07.2025 ОСОБА_10 перебував у м. Києві, що підтверджується записами з камер спостереження, якими облаштований житловий комплекс, де проживає обвинувачений. На підставі викладеного просив неявку ОСОБА_10 в судові засідання, призначені на 02.07.2025 та 22.07.2025 визнати не поважною та застосувати до ОСОБА_10 привід

3. Оцінка та висновки суду
Дослідивши матеріали кримінального провадження та вивчивши документи, надані уповноваженими державними органами, заслухавши думки учасників судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

3.1. Щодо приводу обвинуваченого
За змістом п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України та ч. 1 ст. 323 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд. Якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення. 
Положеннями кримінального процесуального закону України привід віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України). Метою його застосування, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, є досягнення дієвості кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик суду, була викликана у встановленому КПК України порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
З огляду на вищезазначені законодавчі положення при вирішенні питання про застосування приводу до обвинуваченого Суд зобов`язаний встановити чи був обвинувачений викликаний у встановленому КПК України порядку, чи є підтвердження здійснення такого виклику, чи наявні (відсутні) поважні причини неявки обвинуваченого, чи було повідомлено суд про поважні причини неявки за умови наявності таких.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні унормований ст. 135 КПК України. За змістом частини 1 вказаної норми особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Крім цього, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку, зокрема адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Частина 2 даної статті зазначає, що якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.
Як свідчать матеріали судової справи, протягом 2023-2024 років обвинувачений ОСОБА_10 викликався в судові засідання за допомогою засобів мобільного зв`язку, проте з січня 2025 року мобільний телефон останнього не відповідає. У зв`язку з чим виклик обвинуваченого в судові засідання на 02.07.2025 та 22.07.2025 здійснювався шляхом скерування судових повісток на електрону адресу останнього. Тобто обвинувачений викликався в зазначені судові засідання у встановленому КПК України порядку. Втім до суду не надходило листа, яким би підтверджувалося отримання ОСОБА_10 повісток про виклик на визначені вище дати, як і дати подальших судових засідань. Таким чином, Суд позбавлений відомостей щодо обізнаності обвинуваченого про необхідність явки до суду саме на 02.07.2025 та 22.07.2025.
Разом з цим, колегія суддів зважає на приписи законодавства, якими визначається поважність причин неприбуття особи на виклик. Поряд з встановленим законодавцем чітким переліком поважних причин неприбуття також визначено «інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик» (п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК України).
Так, враховуючи факт мобілізації обвинуваченого ОСОБА_10 17.12.2024 до Збройних сил України та численні повідомлення командира військової частини про неможливість участі ОСОБА_10 в судових засіданнях, в тому числі і в режимі відеоконференції, Суд дійшов висновку про наявність поважних причин неприбуття обвинуваченого в судові засідання, зокрема в ті, на які посилається потерпілий ОСОБА_6 - 02.07.2025 та 22.07.2025. 
Перебування ОСОБА_10 у м. Києві 16.07.2025 та 17.07.2025 ніяким чином не доводить свідомого ігнорування останнім приписів КПК України щодо обов`язку обвинуваченого з`явитися за викликом до суду. Перебування ОСОБА_10 у м. Києві в названі дати не підтверджує і факту його знаходження у м. Києві в дні проведення судових засідань. 
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в судовому засіданні не встановлено правових підстав для здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_10 . Отже, клопотання ОСОБА_6 задоволенню не підлягає. 

3.2. Щодо зупинення провадження
Статтею 335 КПК України унормовано випадки зупинення судового провадження судом.
Зупинення судового провадження у справі за своєю суттю є тимчасовою перервою у здійсненні провадження судом, що викликана однією із визначених у ст. 335 КПК України обставин. До таких обставин згадана норма відносить: 1) ухилення обвинуваченого від явки до суду; 2) захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу; 3) призов обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Аналіз вищеназваних обставин свідчить про те, що їх спільною рисою та, відповідно, умовою, за наявності якої можна вести мову про зупинення судового провадження, є неможливість забезпечення участі обвинуваченого під час судового провадження, обумовлена об`єктивними обставинами або невиконанням ним свої процесуальних обов`язків. У такому випадку проведення провадження судом об`єктивно унеможливлюється, адже участь обвинуваченого (за виключенням випадків застосування процедури in absentia) під час судового провадження є обов`язковою (ч. 2 ст. 314, ч. 2 ст. 318, ч. 1 ст. 323 КПК України).
Як вбачається з копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , наданого ОСОБА_10 , та копії наказу по стройовій частині військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_10 призвано на військову службу 17.12.2024 та зараховано до складу військової частини НОМЕР_2 на посаду заступника командира роти (Т. 38, а.с. 31-32, 118). Інформація щодо проходження ОСОБА_10 служби в військовій частині підтверджена довідкою № 746 від 02.01.2025 за підписом ТВО начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 (Т. 38, а.с. 41). Відповідно до листа № 281 від 31.01.2025 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_10 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», та наказом командира відповідної військової частини зарахований до її списків. Разом з цим, з 18.12.2024 ОСОБА_10 відряджений до окремого розпорядження з метою виконання службових (бойових) завдань у складі військової частини, задіяної до ведення воєнних (бойових) дій (Т. 38, а.с. 73). Листом № 357 від 10.02.2025 командир військової частини НОМЕР_2 повідомив суд про те, що враховуючи місце проходження ОСОБА_10 служби (в районі ведення воєнних (бойових) дій) та характер покладених обов`язків у останнього відсутня можливість брати участь у судових засіданнях шляхом особистої явки до суду або здійснення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів (Т. 38, а.с. 74). Листом № 1838 від 19.05.2025 командир військової частини НОМЕР_2 повідомив Суд про продовження проходження ОСОБА_10 військової служби у частині, перебуванням в районі ведення воєнних (бойових) дій, неможливості особистої явки до Вищого антикорупційного суду та неможливості прийняття участі у режимі відеоконференції з застосуванням власних технічних засобів у зв`язку наявністю у ворога засобів радіоелектронної розвідки, що ставить під загрозу демаскування, визначення географічних координат, як самого військовослужбовця, так і місця дислокації військової одиниці (Т. 38, а.с. 168). Також відсутність можливості приймати обвинуваченому участь в розгляді кримінального провадження підтверджена і на запит ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 38, а.с. 178), та Генерального штабу Збройних сил України (Т. 38, а.с. 225).
Враховуючи викладене, оскільки обвинувачений виконує службові (бойові) завдання в районні ведення воєнних (бойових) дій, колегія суддів погоджується з твердженням сторони захисту, що ОСОБА_10 позбавлений можливості належним чином виконувати процесуальний обов`язок обвинуваченого - прибувати за викликом до суду (в тому числі шляхом здійснення дистанційного судового провадження).
Так само, з урахуванням виконання обвинуваченим ОСОБА_10 бойових завдань, Суд дійшов висновку, що останній позбавлений можливості повноцінно готуватися до судових засідань.
Вказане у своїй сукупності ставить під сумнів можливість виконання завдань кримінального провадження, в частині охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення обвинуваченому ОСОБА_10 права на захист у випадку продовження судового провадження. За наведених обставин Суд переконаний, що кримінальне провадження вимагає зупинення.
При цьому колегія суддів наголошує, що рішення про зупинення судового провадження лише відтерміновує його розгляд у часі, враховує інтереси учасників кримінального провадження та завдання судочинства. За таких обставин у випадку настання реальної можливості у обвинуваченого ОСОБА_10 брати участь у судових засіданнях (у тому числі дистанційно), його звільнення з військової служби, судове провадження відносно останнього буде відновлено.
З огляду на зазначене Суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання обвинуваченого про зупинення судового провадження.
Керуючись статтями 7, 21, 28, 335, 369-372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про привід ОСОБА_10 .
Зупинити судове провадження відносно ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, до його звільнення з військової служби або до настання реальної можливості у обвинуваченого брати участь у судових засіданнях.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя                                                 ОСОБА_13 

Судді                                                                  ОСОБА_14 

ОСОБА_15