ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 487/1569/25	
Головуючий в 1 інстанції: Скоринчук К.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.,
при секретарі – Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИЛА:
В березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними та скасувати постанови Державної служби України з безпеки на транспорті:
- серія АВ №00003992 від 08.01.2025 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.;
- серія АВ № 00004133 від 16.01.2025 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.;
- серія АВ № 00004192 від 17.01.2025 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані постанови є протиправними у зв`язку з чим підлягають скасуванню.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що автоматичний ваговий прилад невірно визначив ширину тягача та напівпричепу, який використовувався в даному випадку, зазначивши, що така ширина складає більше ніж 2,6 м, оскільки це не підтверджується ні нормативними технічними характеристиками транспортних засобів, ні їх фактичними замірами рулеткою.
Апелянт зазначає, що постанови не відповідають вимогам Інструкції та Порядку 1174, оскільки не містять марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу. Тобто сама постанова не містить усіх необхідних даних та не дає можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та встановити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства.
23 січня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року було задоволено заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Сафронова Юрія Івановича про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та забезпечено участь представника ОСОБА_1 – адвоката Сафронова Юрія Івановича, у судовому засіданні, призначеному на 27 січня 2026 року о 10:30 год. в режимі відеоконференції 
Відповідно до ч.5 ст. 195 КАС України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву.
Колегія суддів зазначає, що з незалежних від суду причин представник ОСОБА_1 – адвокат Сафронов Юрій Іванович не зміг приєднатись у визначений час до відеоконференції.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортних засобів марки DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 – (спеціалізований вантажний сідловий тягач дублікат) та марки KOEGEL S24 (спеціальний напівпричіп, контейнеровоз переобладнаний у 2018 р., встановлено опорні пристрої для перевезення контейнерів), державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (т.1 а.с. 35, 36).
08 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову серії AВ № 00003992 згідно з якою встановлено, що 07.01.2025 о 16 год 14 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16 зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, ДНЗ BH2964PT. Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР): загальної ширини транспортного засобу на 17,192% (0.447 м.) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00грн.
16 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову серії AВ № 00004133 згідно з якою встановлено, що 15.01.2025 о 18 год 11 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16 зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, ДНЗ BH2964PT. Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної ширини транспортного засобу на 6,962% (0.181м.) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.
17 січня 2025 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову серії AВ № 00004192 згідно з якою встановлено, що 17.01.2025 о 13 год 31 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM 78, WAGA-WIM35, зав. № 16 зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, ДНЗ BH2964PT. Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної ширини транспортного засобу на 5,077% (0.132 м.) при дозволеній максимальній фактичній ширині 2.6 м., відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.
Кожна із оскаржуваних постанов містить інформаційну карту габаритно-вагового контролю із зазначенням кількості вісей, спарених коліс, відстань між вісями, навантаження на кожну вісь, загальну масу, висоту, ширину та довжину.
Вважаючи вказані постанови протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем доведено належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми доказами правомірність винесених постанов, які базуються на фіксуванні порушення під час руху належного позивачеві транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів – максимально дозволених 2,6 м ширини, зазначених пунктом 22.5 ПДР. Водночас позивачем відповідність ширини належних йому тягача та напівпричепу габаритно-ваговим нормам, зазначеним у п. 22.5 ПДР не доведено, правомірність оскаржуваних постанов не спростовано, а тому позов задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: ширина 2,6м: (сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху) 3,75м; висота від поверхні дороги 4м; транспортних засобі спеціалізованого призначення (контейнерів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35м; довжина автомобіля 12м; автопоїзда -22м; автомобіля (тягача) з напівпричепом 18.75м; маршрутного транспортного засобу 18,75м; виступ вантажу за задій габарит транспортного засобу 2м.
Відповідно до ч.2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі-Порядок № 1174).
Згідно пункту 2 вказаного Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 11744 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Положеннями пункту 12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати: - вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; - вимірювання загальної маси транспортного засобу; - визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; - вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; - визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; - вимірювання габаритів транспортного засобу; - фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу); - фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; - фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); - первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; - автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку № 1174).
Згідно пункту 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).
Отже, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.
Так, судами встановлено, що в оскаржуваних постановах зазначено зафіксовані фактичні параметри ТЗ:
1) у постанові серії АВ №00003992 від 08.01.2025: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3800 мм, 2-3: 5810 мм, 3-4: 1320 мм, 4-5: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 8000 кг, 2 - 13100 кг, 3 - 6800 кг, 4 - 6950 кг, 5 - 7150 кг, загальна маса - 42000 кг. висота - 3.88 м.; ширина - 3.147 м.; довжина - 15.66 м. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00003992 від 08.01.2025, перевищення загальної ширини транспортного засобу (з урахуванням похибки пристрою ) становить 17.192% (0,447 м). Розрахунок відсоткового перевищення загальної ширини транспортного засобу: 3.147м.-2,6м.-0,10м./2,6м.Х100%=17.192%. Де 3.147м. - фактично зафіксовані параметри транспортного засобу, а саме показник загальної ширини транспортного засобу без урахування похибки 0,10 м. Максимально дозволений нормативний параметр відповідно до пп.а п.22.5 ПДР, що встановлює максимально допустиму ширину транспортного засобу - 2.6 м.;похибка пристрою, яка вираховується під час обчислення % перевищення загальної ширини транспортного засобу - 0.10 м.
Отже, правильно встановлено розміри відсотків перевищення 17.192%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 0.447м з урахуванням похибки.
2) у постанові серії АВ №00004133 від 16.01.2025: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3800 мм, 2-3: 5810 мм, 3-4: 1320 мм, 4-5: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 7750 кг, 2 - 12950 кг, 3 - 6300 кг, 4 - 6550 кг, 5 - 6650 кг загальна маса - 40200 кг. висота - 3.884 м.; ширина - 2.881 м.; довжина - 15.767 м. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00004133 від 16.01.2025 , перевищення загальної ширини транспортного засобу (з урахуванням похибки пристрою ) становить 6.962% (0,181 м). Розрахунок відсоткового перевищення загальної ширини транспортного засобу: 2.881м.-2,6м.-0,10м./2,6м.Х100%=6.962%. Де 2.881м. - фактично зафіксовані параметри транспортного засобу, а саме показник загальної ширини транспортного засобу без урахування похибки 0,10 м., а 2.6 м – максимально дозволений нормативний параметр відповідно до пп.а п.22.5 ПДР, що встановлює максимально допустиму ширину транспортного засобу і 0.10 м –похибка пристрою, яка вираховується під час обчислення % перевищення загальної ширини транспортного засобу.
Отже, правильно встановлено розміри відсотків перевищення 6.962%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 0.181м з урахуванням похибки.
3) у постанові серії АВ №00004192 від 17.01.2025: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5830 мм, 3-4: 1320 мм, 4-5: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 6750 кг, 2 - 12350 кг, 3 - 5800 кг, 4 - 5800 кг, 5 - 5800 кг, загальна маса - 36500 кг. висота - 3.874 м.; ширина - 2.832 м.; довжина - 16.295 м. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії №00004192 від 17.01.2025 , перевищення загальної ширини транспортного засобу (з урахуванням похибки пристрою) становить 5.077% (0,132 м). Розрахунок відсоткового перевищення загальної ширини транспортного засобу: 2.832м.-2,6м.-0,10м./2,6м.Х100%=5.077%, де 2.832м - фактично зафіксовані параметри транспортного засобу, а саме показник загальної ширини транспортного засобу без урахування похибки 0,10 м; 2.6 м – максимально дозволений нормативний параметр відповідно до пп.а п.22.5 ПДР, що встановлює максимально допустиму ширину транспортного засобу та 0.10 м – похибка пристрою, яка вираховується під час обчислення % перевищення загальної ширини транспортного засобу.
Отже, правильно встановлено розміри відсотків перевищення 5.077%, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові 0.132м з урахуванням похибки.
Вказані докази містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет, які зазначені в оскаржуваній постанові, є у вільному доступі, за посиланнями вказаними в оскаржуваній постанові.
Колегія суддів зазначає, що вказані правопорушення також зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки.
Ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення також можливо через наявний в оскаржуваній постанові QR код із ідентифікатором доступу.
Колегія суддів вказує, що зміст вищевказаних оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому помилковими є доводи позивача, що в даних постановах відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанов про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174, а також ст. 283 КУпАП.
Крім того, відсутність певного обсягу інформації у спірних постановах жодним чином не спростовує докази, якими підтверджено вчинення позивачем адміністративних правопорушень.
Позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження відсутності з його боку вчинення адміністративних правопорушень.
Отже, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять належні докази, які у їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на те, що оскаржувані постанови не містять відомостей щодо напівпричепу, приєднаного до сідлового тягача, оскільки нормативно-правовими актами не передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення даних щодо марки, моделі, реєстраційного номеру причепу.
До того ж, колегія суддів вважає, що вимоги п.22.5 ПДР не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.
Щодо відомостей зазначених в оскаржуваних постановах, то колегія суддів вважає, що вони містять всі необхідні дані.
Процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021р. №512.
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.
Згідно п.2 Розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.
Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Таким чином, враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП виникає у уповноваженої на те особи, в тому числі суду, на підставі дослідження інформації від автоматичних пунктів, яка передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.
Дослідивши наявні в матеріалах справи зміст спірних постанов колегія суддів доходить висновку, що з них являється за можливе встановити метадані, перелік яких визначено п.15 Порядку №1174.
Процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.
В спірних постановах по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.
Колегія суддів доходить висновку, що зміст оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.
Між тим, Інструкція №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.
Порушення, за які позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексних технічних засобів, які пройшли повірку у встановленому законодавством порядку.
За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст. 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятого ним рішення, доведено рух транспортних засобів якими позивачем здійснювалося перевезення, із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України.
За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що є доведеними вчинення позивачем порушення, передбаченого пунктом 22.5 ПДР України та наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, тому правові підстави для скасування оскаржуваних постанов відсутні.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук 

Суддя: А.В. Бойко 

Суддя: О.В. Єщенко