Справа № 461/1871/25                                Головуючий у 1 інстанції: Павлюк О. В. 
Провадження № 22-ц/811/1619/25                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про стягнення нарахованої, але неотриманої пенсії у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2025 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію у розмірі 41 996,42 грн, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , та понесені судові витрати.
Позов обґрунтовувала тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року, яке набрало законної сили 23.06.2023 року, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії щодо відмови здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до довідки, виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань ВКП МЮ України від 28.01.2023 року про розмір грошового забезпечення задоволено, зобов`язано відповідача перерахувати позивачу пенсію на підставі вище зазначеної довідки про розмір грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум (справа № 380/7958/23).
Починаючи з 01.08.2023 року, ОСОБА_2 був проведений перерахунок пенсії у порядку, встановленому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно розрахунку заборгованості недоотриманої пенсії з 01.04.2019 року по 30.07.2023 розмір такої становив 41 996,42 грн.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Миколаївським відділом ДРА ЦС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
 
Після смерті чоловіка вона двічі зверталася з заявами до ГУ ПФ України у Львівській області про виплату їй недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, нарахованої йому за життя. Однак, відповідач відмовився здійснювати виплату нарахованої ОСОБА_2 пенсії у позасудовому порядку, у зв`язку чим вона звернулася до суду з даним позов, який просила задоволити.
 Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
 Стягнуто  з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1  у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману пенсію у розмірі 41 996 (сорок одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) грн 42 коп.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1  сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп.
Рішення суду оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. 
Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що ОСОБА_2 за життя отримував пенсію, призначену йому відповідно до вимог чинного закону. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій задоволено. Сума доплати на виконання зазначеного судового рішення становила 41 996,42 грн, однак до суду з позовом про стягнення зазначеної недоплаченої суми пенсії ОСОБА_2 не звертався. 
Крім того, апелянт зазначив, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на відповідний рік, який затверджується Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України. Виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, може бути проведена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.
Станом на сьогодні в Головному управлінні проведена робота щодо виплати заборгованості, яка виникла внаслідок ухвалення судових рішень, які набрали законної сили по 19.11.2020 року.
Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23 може бути здійснена лише за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від волевиявлення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Зазначає, що суми пенсій, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і залишилися недоодержаними у зв`язку з їх смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.  При цьому, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до органу, що призначає пенсію. Оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про виплату недоодержаної пенсії відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій , підстави для виплати такої відсутні.
Вважає, що стягнення з рахунків Пенсійного фонду України призначених для виплати пенсій, конкретних сум може поставити під загрозу функціонування Пенсійного фонду України та нанести шкоду необмеженій кількості осіб. Грошові кошти у вигляді заборгованості з виплати пенсії, яка належать стягувачу за судовим рішенням, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. 
Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів. 
       Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.        
       Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
       Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
       Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
       Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
       Таким чином, спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. У разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом право на спадкування виникає у спадкоємців за законом почергово. Ці спадкоємці набувають право на спадщину в рівних частках.
       Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.       
       Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
       Верховний Суд у постанові  від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
       - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
       - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
       - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Спеціальний закон, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України з числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами 2, 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
       Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася не доотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. 
       Положення ч.ч. 2, 3 ст. 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплаті недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з до відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотримано пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
       Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, у постанові 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
       Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.        
       Встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23, яке набрало законної сили 23.06.2023 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУПФ України у Львівській області задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року та зобов`язано ГУПФ України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року на підставі довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року з урахуванням проведених раніше виплат (а. с. 17-19).
Згідно розрахунку заборгованості, проведеного ГУПФ України у Львівській області, розмір нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23 доплати пенсії становив 41 996,42 грн (а.с. 21).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 23).
Позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а. с. 13).
03.12.2024 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про виплату їй недоотриманої суми пенсії померлого чоловіка, нарахованої йому за життя, відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23. 
Згідно відповіді ГУПФ України у Львівській області від 17.12.2024 року на виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23 та від 10.11.2023 року у справі № 380/22154/23 проведені відповідні перерахунки пенсії у порядку, встановленому зазначеними судовими рішеннями. 
При цьому, інформація щодо виплати заявниці нарахованої ОСОБА_2 пенсії відсутня.
10.02.2025 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача про виплату їй недоотриманої ОСОБА_2 пенсії згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року у справі № 380/7958/23. 
Відповідач відмовив позивачці у виплаті недоотриманої її чоловіком пенсії, при цьому, пославшись на порушення нею п. 3 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 року, при оформленні заяви.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення недоотриманих її чоловіком пенсійних виплат, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання усієї суми недоотриманої ним за життя чоловіка пенсії. Заборгованість перед спадкодавцем виникла через неналежну діяльність відповідача, який несвоєчасно виконав свої зобов`язання та не вчиняв дій, спрямованих на своєчасну виплату позивачці пенсії. При цьому, районний суд враховував, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відтак, своєчасне проведення соціальних виплат є прямим обов`язком відповідача, який підлягає неухильному виконанню останнім. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, згідно якої сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.
При цьому, згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22, невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації, коли нівелюється законна сила судового рішення. 
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її чоловіка ОСОБА_2 та успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до ст. 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, що є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській областінедотриманої за життя її чоловіком пенсії в розмірі 41 996,42 грн. 
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 05 грудня 2025 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Галицького районного суду міста Львова від 08 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий:                        Н.П. Крайник 

Судді:                        Я.А. Левик 

М.М. Шандра