Справа № 750/9440/25
Провадження № 2/750/157/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
судді секретар за участю	Супруна О.П.,  Щибря Ю.С,  представника позивача – адвоката Сапона К.Л., представника відповідача – Солончевої О.П.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 750/9440/25 за позовом  ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в :

10.07.2025 позивач через адвоката Сапона К.Л. засобами поштового зв`язку звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовною заявою до Чернігівської міської ради, у якій просить визначити їй додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Змінивши підстави позову, позивач обґрунтовує його тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Про заповіт позивач дізналася з постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.05.2025 у справі №750/14115/24 Приватний нотаріус Глоба Н.М. роз`яснила позивачу про пропуск визначеного законом шестимісячного строку прийняття спадщини, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. 
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 15.07.2025 прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання на 18.09.2025.
29.07.2025 Чернігівська міська рада засобами поштового зв`язку подала відзив, у якому заперечувала проти задоволення позову. Зазначає, що посилання позивача як на поважну причину пропуску строку на необізнаність про наявність заповіту не може бути прийнято до уваги. Позивач знала про відкриття спадщини, усвідомлювала свою спорідненість зі спадкодавцем, була обізнаною з відсутністю інших спадкоємців попередньої черги, вона мала подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у відповідний строк.
15.08.2025 представник позивача засобами поштового зв`язку подав відповідь на відзив.
25.08.2025 Чернігівська міська рада засобами поштового зв`язку подала заперечення на відповідь на відзив.
18.09.2025 підготовче судове засідання відкладено на 18.11.2025, у зв`язку з клопотанням представника позивача.
18.11.2025 суд ухвалою, унесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 06.01.2026.
06.01.2026 розгляд справи відкладений до 30.01.2026, у зв`язку з витребуванням доказів.
У судовому засіданні 30.01.2026 представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник Чернігівської міської ради просила відмовити в позові. Позивач до суду не з`явилася, про час місце розгляду справи оповіщена, про причини неявки не повідомила.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13).
ОСОБА_3 є матір`ю позивача,  ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.06.2020, ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.12).
Із копії свідоцтва про поховання, виданого 01.02.2022 за реєстраційним номером 49591, убачається, що ОСОБА_3 здійснювала поховання померлої ОСОБА_2 (а.с. 14).
Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , право приватної власності померлої на яку підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло від 22.09.1998, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2011, витягом про державну реєстрацію прав КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 02.07.2011 № 30482687, копією технічного паспорта на квартиру (а.с. 15-22).
Із копії заповіту від 08.02.2011 убачається, що ОСОБА_2 заповідає належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , 1989 року народження (а.с. 27).
Згідно відповіді Першої чернігівської нотаріальної контори від 09.01.2026 № 3/01-16 спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 станом на 09.01.2026 не заводилась. 
За твердженням позивача, про заповіт вона дізналась із постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.05.2025 у справі № 750/14115/24.
Із метою прийняття спадщини після смерті  ОСОБА_2  позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Глоби Н.М., яка видала довідку від 26.06.2025 № 72/01-16 про пропуск передбаченого законом шестимісячного строку звернення (а.с. 23), що стало підставою для подання позову.
Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі за текстом – ЦК України) ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
За правилами частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна – місцезнаходження основної частини рухомого майна (частини перша та друга статті 1221 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наразі проживає за межами України, бажає прийняти спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що складається з квартири АДРЕСА_1 .
У якості поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини посилається на те, що про заповіт дізналася з постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.05.2025 у справі №750/14115/24.
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом – ЦПК України) достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Деснянський районний суд м. Чернігова рішенням від 19.02.2025 у справі №750/14115/24, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 27.05.2025, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова мотивовано тим, що позивач не довела належними доказами факт родинного зв`язку зі спадкодавицею ОСОБА_2 , а відтак не підтвердила свого права бути спадкоємцем за законом, що унеможливлює визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
За змістом постанови, за клопотанням позивача, апеляційним судом від приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Бірюкової О.В. витребувано належним чином завірену копію заповіту від 08.02.2011 за реєстровим № 86, за яким за життя ОСОБА_2 заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , 1989 року народження. Також, суд виснував, що суд першої інстанції, на основі наданих доказів, обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволені позову, оскільки позивач ОСОБА_3 не довела свого статусу спадкоємця ОСОБА_2 і права на прийняття спадщини, у зв`язку з чим правильно не аналізував доводи щодо поважності причин пропуску строку, оскільки сам факт його пропуску не має правового значення для особи, яка не є спадкоємцем.
Отже, під час розгляду цивільної справи №750/14115/24 судами не встановлений факт родинного зв`язку між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23 дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке:
– необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права;
– втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини;
– спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини;
– тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування).
Таким чином, ураховуючи свободу заповіту як фундаментального принципу спадкового права та відсутність належних та допустимих доказів родинного зв`язку позивача зі спадкодавцем, а відтак і того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, суд уважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини її необізнаність про існування заповіту.
Доводи ж відповідача щодо обізнаності позивача про заповіт до ухвалення Чернігівським апеляційним судом постанови від 27.05.2025 у справі №750/14115/24 та родинний зв`язок ОСОБА_1 із ОСОБА_2 є лише припущеннями, на яких не може  ґрунтуватися доказування.
Із огляду на викладене, позов належить задовольнити.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк протягом трьох місяців із дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 .
Відповідач: Чернігівська міська рада, місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, код ЄДРПОУ – 34339125.

Суддя