Справа № 640/13260/21 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-АГРО» до Головного управління державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДК-АГРО" звернулося до суду з даним позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 08.12.2020 року №6121/0901, винесене щодо ТОВ «ДК-АГРО» у повному обсязі. 
- судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2021 року відкрито провадження в адміністративній справ та вирішено здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2021 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК-АГРО" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін залишено без задоволення. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2021 року клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін – задоволено. Судовий розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК-АГРО" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 08.12.2020 №6121/0901, винесене щодо ТОВ “ДК-АГРО”, у повному обсязі, проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
31.08.2021 року у зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання в адміністративній справі № 640/13260/21 суд перейшов в письмове провадження.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Разом з цим, на виконання вимог Закону України від 16.07.2024 № 3863-IX наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).
Відповідно до п. 10 Порядку № 399 розподіл судових справ, які не розглянуті ОАСК та передані до КОАС, але не розподілені між суддями, передаються на розгляд та вирішення судам (крім судових справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України) шляхом їх автоматичного розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ.
Згідно п. 22 Порядку № 399 на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.
У відповідності до Порядку № 399 вказана справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК-АГРО" до Головного управління державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.
Частиною 2 статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.
Дана адміністративна справа 15.04.2025 передана шляхом автоматизованого розподілу судді Каравану Р.В.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року (головуючий суддя Караван Р.В.) прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК-АГРО" до Головного управління державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року замінено Головне управління державної податкової служби у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 5А, код ЄДРПОУ 4314377) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797, 03151, м. Київ, вулиця Святослава Хороброго, буд. 5).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року в задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про розгляд справи №640/13260/21 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК-АГРО" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін – відмовлено.
У зв`язку з довготривалою відсутністю головуючого судді Каравана Р.В., керуючись Рішенням зборів суддів Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 року №б, а також відповідно до частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 (із змінами), та пунктів 15.1, 15.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському окружному адміністративному суді, затверджених зборами суддів 01.04.2025 року №2, справу передано для повторного автоматизованого розподілу між суддями.
Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 року, адміністративну справу за №640/13260/21 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.
Позиція позивача обґрунтовується наступним 
В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому посилається на те, що 16.12.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ДК-АГРО» (далі Позивач, або Товариство, або ТОВ «ДК-АГРО») отримано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області (далі - Відповідач / податковий орган / контролюючий орган) від 08.12.2020 року №6121/0901 (далі ППР) про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020 грн. за порушення п. 85.2 Податкового кодексу України (щодо не подання документів у повному обсязі і строк) на підставі пп. 54.3.3 Податкового кодексу України (надалі – ПК).
Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі Акту перевірки №136/10-36-09-00-10/34596119 від 06.11.2020 р. «Про результати фактичної перевірки» (надалі - Акт перевірки) на підставі Наказу Головного управління ДПС у Київській області №1483 від 02.10.2020 р.
ТОВ «ДК-АГРО» з викладеним у Акті перевірки результатами і висновками перевірки та прийнятим на його підставі ППР не погоджується повністю як такими, що не враховують факт надання Товариством необхідних документів, які були надані до дати складення Акту і закінчення строку проведення перевірки, а також не врахували і порушили вимоги п. 52-8 Підрозділ 10 розділу ХХ ПК щодо зупинення строків подання документів на запит контролюючих органів на час дії карантину, чим допустили також вихід за межі функцій контролюючих органів та перевищення владних повноважень, передбачених ст.ст. 19-1, 20 ПК відповідно, порушили права Товариства, завдали йому матеріальної шкоди у вигляді неправомірної штрафної санкції. Також позивач зазначає, що не відповідають дійсності зазначені в Акті перевірки нібито складені акт відмови від надання документів, акт відмови від підписання акта перевірки та акт відмови від отримання акта перевірки, оскільки Акт перевірки не надавався для підписання особисто директору Товариства, а зазначені акти щодо відмов насправді не додавались до Акту перевірки і не надавались Товариству. Жодних таких відмов директором Товариства також не надавалось. А тому, висновок Відповідача згідно Акту перевірки та прийняте на його підставі ППР не відповідають дійсності та є протиправними. 
Позиція відповідача обґрунтовується наступним
Відповідач не погоджуються з позовними вимогами та в цілому зазначає, що ГУ ДПС у Київській області проведена фактична перевірка місця зберігання пального, що розташоване за адресою: Київська область. Баришівський район, с. Недра, вул. Івасенка, буд. 2Б, що належить ТОВ «ДК-Агро», за результатами якої складено акт перевірки від 06.11.2020 № 136/10-36-09-00-10/34596119. В акті перевірки зазначено, що ДОВ`ДК-Агро» не надано на письмове звернення Документів, щодо наявності резервуарів та підтвердження, використання пального, виключно для потреб власного споживання, чим порушено вимоги п.85.2 ст.85 ПК України. Тобто, встановлено порушення ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного з плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами та доповненнями (далі - Закон №481).
Факти вищевказаних порушень підтверджуються доданими матеріалами до акта перевірки, в тому числі акт про ненадання документів від 05.11.2020. Директором ТОВ «ДК-Агро» 28.10.2020 було отримано запит про надання документів, щодо підтвердження наявності резервуарів для зберігання пального для власного використання та їх місткості, а саме: -паспорти на резервуари, в яких знаходяться нафтопродукти, місткість яких вказана в відповідних ліцензіях; - градуювальні таблиці, копії свідоцтв про повірку резервуарів; - довідку про наявний залишок пального станом на 28.10.2020. Директор ТОВ «ДК-Агро» власноручно зробила відмітку про отримання запиту, проте відмовилась надати документи вказані у запиті та відмовилась від підписання даного акту.
Відповідач зазначає, що під час перевірки позивачем не надано жодні відомості (документи) щодо наявності резервуарів, а тому це підтверджує той факт, що на момент проведення перевірки в облікових даних платника податків була відсутня інформація щодо використання пального, наявні у суб`єкта господарювання. Позивач оскаржуючи податкове повідомлення-рішення, яке прийняте за наслідками проведеної перевірки, не надав жодних доказів на підтвердження заявленої вимоги. Отже, наведені позивачем доводи у позовній заяві не спростовують факту порушення ст. 15 Закону №481. 
Процесуальні дії та клопотання учасників справи 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року прийнято справу №640/13260/21 до розгляду. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті. 
07 січня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Станом на 10 лютого 2026 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. 
Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.
Обставини справи встановлені судом
Судом встановлено, що ГУ ДПС у Київській області прийнято наказ №1483 від 02.10.2020 р. про проведення фактичної перевірки ТОВ «ДК-АГРО», на підставі, ст. 20, 75, п.п. 80.2.5. п.80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України з метою здійснення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері виробництва та обігу. спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. 
ГУ ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку місця зберігання пального, що розташоване за адресою: Київська область. Баришівський район, с. Недра, вул. Івасенка, буд. 2Б, що належить ТОВ «ДК-Агро», за результатами якої складено акт перевірки від 06.11.2020 року № 136/10-36-09-00-10/34596119.
Відповідно до Розділу Акту «Вступна частина» початок перевірки 16.00 год. 28.10.2020 р., перевірку здійснено у присутності суб`єкта господарювання директора Товариства, Бойко О.П.
Як зазначено в даному Розділі Акту, перевірка здійснена з дотриманням вимог ПК, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», та ін.
У Розділі Акту «Описова частина» зазначено про надання для перевірки Ліцензії на право зберігання пального №10010414202000515 від 10.03.2020 р., термін дії з 10.03.2020 р. до 10.03.2025 р., свідоцтво про державну реєстрацію від 07.02.2007 р. №13271020000000483.
Згідно з п. 12 Акту при перевірці використано: реєстраційні та первинні документи.
Згідно з Розділом Акту «Результати перевірки» перевіркою встановлено, що «ТОВ «ДК-АГРО» має ліцензію від 10.03.2020 р. для потреб власного споживання, в загальній кількості резервуарів 14000 літрів. Під час перевірки директору ТОВ «ДК-АГРО» надано запит про надання документів. В ході проведення перевірки та до її закінчення від суб`єкта господарювання не надано документів щодо наявності резервуарів та підтвердження використання пального виключно для потреб власного споживання, чим порушено п. 85.2 ст. 85 ПК України».
Згідно з висновком перевірки, Товариством порушено вимоги п. 85.2 ст. 85 ПК України, а саме, згідно з даним п.п. 85.2 ПК платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Як зазначено в Акті, перевірку закінчено 05.11.2020 р. о 11.50 год. 

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «ДК-Агро» не надано на письмове звернення документів, щодо наявності резервуарів та підтвердження, використання пального, виключно для потреб власного споживання, чим порушено вимоги п.85.2 ст.85 ПК України.
Тобто, встановлено порушення ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного з плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами та доповненнями (далі - Закон №481). 
Відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 08.12.2020 року №6121/0901 вирішено про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020 грн. за порушення п. 85.2 Податкового кодексу України (щодо не подання документів у повному обсязі і строк) на підставі пп. 54.3.3 Податкового кодексу України.
Товариство зверталось зі Скаргою щодо вищевказаного ППР до Ради бізнес-омбудсмена, на що отримало лист Ради бізнес-омбудсмена від 12.02.2021 р. №30008, яким підтримано позицію Товариства, посилаючись на те, що відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК штрафні санкції за ненадання документів застосовуватись не повинні.
29.12.2020 р. Товариством було подано скаргу №16 (вх. ДПС №50074/6 від 30.12.2020 р.) до ДПС України на вищевказане ППР, з наданням також листа Ради бізнес-омбудсмена від 12.02.201 р. №30008 (вх. ДПС №4352/6 від 12.02.2021 р.).
16.04.2021 року Товариством отримано рішення ДПС України від 07.04.2021 року про результати розгляду скарги, яким у задоволенні скарги було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду. 
Джерела права та висновки суду 
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України визначено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законодавством. 
Статтею 37 Податкового кодексу України передбачено, що виконання податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до положень п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з вимогами п.п. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 та ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі – ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 
Відповідно до вимог ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки. 
Згідно з п.п. 80.1, 80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, гід розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених цим Кодексом. 
У відповідності до п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції. 
Пунктом 81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: 
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; 
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; 
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. 
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Як встановлено судом, 28.10.2020 р. під час проведення перевірки Товариства посадовими особами ГУ ДПС у Київській області Товариству було надано Запит на підготовку документів та відомостей, що підлягають перевірці і документальному підтвердженню, визначено строк надання документів до 09.00 год. 02.11.2020 р.
Як зазначив позивач, зважаючи на складну епідеміологічну ситуацію на підприємстві та виявлення захворювання коронавірусом працюючих осіб на підприємстві, Наказом ТОВ «ДК-АГРО» №5 було оголошено простій на підприємстві з 29.10.2020 р. по 12.11.2020 р. у зв`язку з можливим виявленням зараження вірусною інфекцією Covid-19 у приміщенні підприємства, та повідомлено всім працівникам перебувати вдома.
З врахуванням цих обставин директор ТОВ «ДК-АГРО» повідомила інспектора Відповідача (Ростислава Кикоша) у телефонному режимі та направила повідомлення за номером його мобільного телефону про можливі затримки у підготовці документів у встановлений у Запиті строк, а також попросила вказати адресу, на які надіслати запитувані документи.
Таким чином, директором ТОВ «ДК-АГРО» було підтверджено інспектору про готовність надати документи для перевірки.
У відповідь на це, інспектор Відповідача (Ростислава Кикош) вказав адресу м. Київ, Народного Ополчення 5А, що підтверджено копією листування за допомогою мобільного телефону з програми спілкування «Viber», додано до даного позову.
05.11.2020 року, тобто до закінчення податкової перевірки, Товариством направлено лист від 04.11.2020 р. №12 про надання інформації (документів) Відповідачу на вказану інспектором адресу м. Київ, Народного Ополчення 5А, одержувачу Кикошу Ростиславу.
До Листа від 04.11.2020 р. №12 були додані копії наступних документів: 1) Ліцензія, що регламентує зберігання та обіг пального виключно для потреб власного споживання від 10.03.2020 р. з терміном дії до 10.03.2025 р.; 2) інформаційну довідку; 3) протокол загальних зборів співвласників майна реформованого КСП «Комсомолець Полісся», 4) форму №20-ОПП з квитанцією про отримання від 15.10.2019 р., 5) інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна від 13.12.2018 р.; 6) акт надання послуг №439 від 05.07.2019 р., 7) документи, що підтверджують придбання і реалізацію пального (Додаткова угода №АО4000375 до Генерального договору постачання нафтопродуктів №44135 від 15.05.2018 р., видаткова накладна №40000494 від 27.03.2020 р., товарно-транспортна накладна №АО 040000494/486, Додаткова угода №АО4000690 до Генерального договору постачання нафтопродуктів №44135 від 15.05.2018 р., видаткова накладна №40000984 від 12.06.2020 р., товарно-транспортна накладна №AO 040000984/954).
Здійснення вищевказаного відправлення підтверджується копією експрес-накладної Нової Пошти 59000579698952 від 05.11.2020 р., згідно з якою очікувана дата прибуття до Відповідача 06.11.2020 р.
Відповідно до Листа Нової Пошти від 29.01.2021 р. щодо вручення експрес-відправки Відповідачу, та інформації з сайту Нової Пошти щодо перевірки вручення відправлення за номером 59000579698952, дане відправлення від Товариства отримано інспектором Відповідача (Ростиславом Кикошем) 06.11.2020 р.
Вищевказане направлення Товариством документів кур`єрською службою на адресу м. Київ, Народного Ополчення 5А для інспектора Відповідача (Ростислава Кикоша) було погоджено з даним інспектором.
Про дату отримання Відповідачем листа ТОВ «ДК-АГРО» від 04.11.2020 р. №12 про надання інформації (документів) 06.11.2020 року також підтверджено у Рішенні ДПС України від 07.04.2021 р. «Про результати розгляду скарги», де зазначено, що ТОВ «ДК-АГРО» Новою поштою о 15. год. 59 хв. 05.11.2020 р. відправлено лист з документами, який зареєстровано у ГУ ДПС у Київській обл. 06.11.2020 р. за реєстраційним номером №41421/10.
Таким чином, суд вважає, що ТОВ «ДК-АГРО» було своєчасно надано запитувані документи Відповідачу, шляхом направлення Листа від 04.11.2020 р. №12 про надання інформації (документів), що одержано Відповідачем 06.11.2020 р. за реєстраційним номером №41421/10, тобто до закінчення строку податкової перевірки до спливу 10 діб з 28.10.2020 р. (останній день якої вважаємо припадає на 09.11.2020 р.).
Відповідачем вищевказані документи отримані 06.11.2020 р., тобто, в дату складення Акту перевірки.
Суд приймає до уваги доводи позивача відносно того, що не відповідає дійсності та є безпідставним посилання ДПС України у вказаному Рішенні на Акт перевірки, а саме, на нібито складення 05.11.2020 р. акту відмови від надання документів, від підписання якого нібито відмовилась директор ТОВ «ДК-АГРО», оскільки такого акту, як зазначає позивач насправді не складалось, такий акт до Акту перевірки не додавався і не направлявся Товариству, а вищевикладене про відправлення Товариством Відповідачу документів 05.11.2020 р. і отримання їх Відповідачем 06.11.2020 р. спростовує наведене твердження. Отже, посилання у Акті перевірки та Рішенні ДПС України від 07.04.2021 р. «Про результати розгляду скарги» про те, що до дати закінчення перевірки Товариством нібито не надано документи, зазначені в запиті, а також про те, що Товариство нібито відмовилось від надання документів не відповідає дійсності, та спростовується вищевказаними доказами.
Так, відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК (вимоги якої згідно з висновком перевірки є нібито порушені Товариством) платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно з п. 80.9 ПК строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Згідно з п. 82.3 ПК тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.
Аналіз положень ст. 85 ПК, а також ст.ст. 80, 82 ПК щодо тривалості і строків проведення фактичної податкової перевірки засвідчує, що дані положення ПК не передбачають вимог до платника податку надавати всі документи щодо предмету перевірки раніше закінчення строку перевірки.
Отже, під час перевірки Товариство мало право подавати документи протягом всього строку здійснення перевірки, а тому надання Товариством документів 05.11.2020 р. та отримання їх Відповідачем 06.11.2020 р., тобто до закінчення встановленого строку податкової перевірки (10 діб з 28.10.2020 р. до 09.11.2020 р.) підтверджує своєчасне надання Товариством документів для перевірки.
Відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПК Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається.... реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.
Таким чином, враховуючи строк фактичної перевірки 10 діб з 28.10.2020 р., суд вважає, що складення і реєстрація Акту перевірки 06.11.2020 р. до закінчення перевірки, та зазначення в Акті перевірки дату закінчення перевірки 05.11.2020 р., що при цьому є раніше отримання від Товариства наданих ним документів 06.11.2020 р., та при наявності інформації від Товариства про готовність надати документи, є грубим порушенням вимог п.п. 85.2 ПК щодо подання Товариством документів, а також п. 86.5 ПК щодо порядку складення Акту перевірки.
Також як зазначає позивач, не було відмови Товариства від надання документів та були відсутні підстави для застосування п. 85.6 ПК, відповідно до якої у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Товариство не відмовлялось від надання Відповідачу документів (і спростовуючих цей факт доказів немає), а акт відмови від надання документів директору Товариства на підписання не надавався, про що Товариством також зазначалось Відповідачу у Листі ТОВ «ДК-АГРО» №13 від 17.11.2020 р. у відповідь на Акт перевірки та в скарзі від 29.12.2020 р. на податкове повідомлення-рішення.
Так, згідно з Листом ТОВ «ДК-АГРО» №13 від 17.11.2020 р. у відповідь на Акт перевірки Товариством повідомлено Відповідача про те, що 17.11.2020 р. Товариством було отримано рекомендований лист про направлення акту фактичної перевірки. При цьому, даним листом зауважено, що тривалість перевірки мала становити 10 діб з 28.10.2020 р. Відповідно, Товариством було направлено Лист від 04.11.2020 р. №12 про надання інформації, з наданням копії даного листа і доказів відправки Відповідачу.
У Скарзі від 29.12.2020 р. на податкове повідомлення-рішення Товариством описано вищевказані обставини з наданням підтверджуючих доказів щодо надання Товариством документів і відсутності підстав для притягнення Товариства до відповідальності і застосування штрафних санкцій.
Також, як зазначалось вище, директором Товариства було особисто повідомлено на мобільний телефон інспектора Відповідача (Ростислава Кикоша) щодо неможливості приїхати до Відповідача через певні ризики захворювання співробітника на ковід, але готовність надати документи.
Акт перевірки не вручався особисто директору чи представнику Товариства, представники Товариства не викликались за місцем його складення до Відповідача для отримання Акту перевірки, сам Акт перевірки було направлено Товариству поштою, що підтверджується відповідними доказами, доданими до позовної заяви (копією конверту, в якому надійшов Акт перевірки, трек-номер 0315124108226 та копією рекомендованого листа про вручення Акту фактичної перевірки від 06.11.2020 р., трек-номер 0315124108226, копією супровідного листа про направлення акту перевірки від 06.11.2020 p.).
Слід при цьому зазначити, що не зважаючи на те, що у Акті перевірки зазначено дату завершення перевірки 05.11.2020 р., наказом Головного управління ДПС у Київській області №1483 від 02.10.2020 р. «Про проведення фактичних перевірок» та Витягу з додатку №1 до даного наказу, дата початку і тривалість перевірки встановлена: 28.10.2020 р. - 10 діб, коли 10-й день припадав на 7 листопада 2020 р., що було суботою, і останній день перевірки мав припадати на 9 листопада 2020 р.
Таким чином, фактично строк отримання Відповідачем документів від Товариства 06.11.2020 р. становить 3 календарні дні до завершення фактичної податкової перевірки.
Відповідно до п. 44.7 ПК, а також як зазначено у абз. 5 пп. 1.4.7.3. Методичних рекомендаціях щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України 04.09.2020 № 470, «У випадках, передбачених пунктом 44.7 статті 44 Кодексу, зокрема, якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, не пізніше наступного робочого дня за днем їх отримання складається акт довільної форми, що засвідчує такий факт, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів (відповідному електронному журналі засобами Інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДПС) у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу Методичних рекомендацій. Такий акт є підставою для прийняття органом ДПС, що здійснює (очолює) перевірку, рішення про продовження строку її проведення додатково до строків, встановлених у пункті 82.2 статті 82 Кодексу термінів на строк три робочі дні у передбаченому підпунктом 1.2.4 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій порядку».
Тобто, навіть, якщо б Відповідач отримав документи від Товариства менше ніж за 3 дні до завершення податкової перевірки, Відповідач мав прийняти такі документи і продовжити строк проведення податкової перевірки. У іншому випадку, якщо б Відповідач отримав документи після завершення податкової перевірки, про що стверджує Відповідач, то відповідно до абз. 2 п. 44.6 ПК та п. 1.4.8 Методичних рекомендацій, вказаних вище, контролюючий орган все одно мав розглянути такі документи і врахувати їх під час прийняття рішення. Так, відповідно до вказаного абз. 2 п. 44.6 ПК, «якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення». Відповідно до п. 1.4.8 вищевказаних Методичних рекомендацій, «У випадках надання платником податків на підставі пункту 44.7 статті 44 Кодексу протягом десяти робочих днів 3 дня, наступного за днем отримання акта перевірки, до органу ДПС, який здійснював (очолював) перевірку, додаткових документів, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, такий орган вживає заходів щодо забезпечення своєчасного їх розгляду у порядку, визначеному Кодексом, та з дотриманням рекомендацій, наведених у підпункті 1.6.2 пункту 1.6 цього розділу Методичних рекомендацій».
Відповідно до п.п. 86.7.2 ПК у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Однак, зазначене положення ПК також не було дотримано Відповідачем, оскільки контролюючий орган не повідомляв Товариство про розгляд заперечень Товариства на акт перевірки і поданих ним документів.
Окрім того, враховуючи складну епідеміологічну ситуацію на той час у країні та введення карантину, відповідно до п. 52-8 Підрозділ 10 розділу ХХ ПК зупиняється перебіг строку на час дії карантину, а саме: тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених: статтями 73 і 78 цього Кодексу щодо надання платниками податків відповідей на запити контролюючих органів (крім запитів контролюючих органів щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) платникам податків по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.
Таким чином, в силу прямої дії п. 52-8 Підрозділ 10 розділу ХХ ПК строки подання документів на запит контролюючого органу зупиняються до завершення дії карантину по всій території України та після його завершення на відповідне продовження таких строків з першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України.
Враховуючи це, твердження Відповідача про нібито обов`язок Товариства щодо надання документів у строк, який є раніше закінчення дії обставин, передбачених п. 52-8 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК для зупинення строків, та без права на продовження таких строків (з першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України), є грубим порушенням положень п. 52-8 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК та передбачених ним прав Товариства, гарантованих державою у зв`язку з наявністю складної епідеміологічної ситуації в країні.
Враховуючи при цьому дію положень п. 52-8 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК, Відповідач не мав підстав для притягнення Товариства до відповідальності за нібито ненадання йому документів на запит протягом періоду зупинення строків надання документів на запит контролюючого органу у відповідності до п. 52-8 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК.
При цьому, сам Відповідач здійснив тривалий, зі значним перевищенням строків розгляду скарги Товариства на ППР, посилаючись на дію карантину.
Також, виходячи з п. 52-1 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК заборонено застосовувати штрафні санкції за порушення податкового законодавства протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, а саме: « 52-1. За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;
відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;
обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;
порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати».
Тобто, виходячи з вищевказаного, застосування санкцій за порушення п.85.2 ПК щодо ненадання документів тимчасово є забороненим, і такі санкції не містяться у переліку тих санкцій, на які не поширюються заборони п. 52-1 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК.
Аналогічний висновок щодо дій Відповідача по відношенню до Товариства було зроблено у листі Ради бізнес-омбудсмена від 12.02.2021 р. №30008, адресованого Відповідачу.
Також суд враховує, що перевірку закінчено і Акт перевірки №136/10-36-09-00-10/34596119 від 06.11.2020 р. «Про результати фактичної перевірки» складено передчасно, до закінчення строків перевірки, а саме, як зазначено в Акті, перевірку закінчено 05.11.2020 р. о 11.50 год., що є раніше встановленого 10-денного строку перевірки і раніше отримання від Товариства документів 06.11.2020 р., про готовність надання яких і наявність ускладнених обставин Товариство повідомляло Відповідача (інспектора Ростислава Кикоша).
Акт перевірки №136/10-36-09-00-10/34596119 від 06.11.2020 р. «Про результати фактичної перевірки» не надавався на ознайомлення та підписання директору ТОВ «ДК-АГРО» у порядку згідно з ст. 86 ПК, директор даного Товариства не запрошувався до ГУ ДПС у Київській обл. на підписання акту, а посадові особи ГУ ДПС у Київській обл. 06.11.2020 р. не з`являлися на території ТОВ «ДК-АГРО». 
Відповідно до Запиту ТОВ «ДК-АГРО» до Відповідача про надання Товариству документів стосовно фактичної перевірки від 24.12.2020 р., Товариство просило Відповідача надати документи щодо фактичної перевірки, а саме: акт про відмову від надання документів, акт про відмову від підписання Акту перевірки та акт про відмову від отримання Акту перевірки, а також про відомості, що стали фактичною підставою для перевірки.
Проте, Відповідачем вищезапитувані документи так і не були надані, що підтверджується також листом-відповіддю Відповідача від 12.01.2021 р. про розгляд запиту Товариства.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПК Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Як встановлено судом, Акт перевірки було отримано Товариством 17.11.2020 р., згідно з рекомендованим листом про направлення акту фактичної перевірки, у відповідь на що Товариством подано Відповідачу Лист ТОВ «ДК-АГРО» №13 від 17.11.2020 р., яким зауважено, що тривалість перевірки мала становити 10 діб з 28.10.2020 р.
Відповідно, Товариством було направлено Лист від 04.11.2020 р. №12 про надання інформації, з наданням копії даного листа і доказів відправки Відповідачу. Отже, вищевказане підтверджує те, що твердження Відповідача щодо нібито відмови керівника Товариства від підписання Акту перевірки не відповідають дійсності і спростовуються вищевказаними доказами.
Запит контролюючого органу від 28.10.2020 р. щодо надання документів був сформований некоректно, а саме, в ньому не було зазначено періоду, за який мали бути надані документи щодо придбання і реалізації пального, відповідні графи щодо такого періоду не заповнені Відповідачем, тобто, Товариству не вказано конкретний період, за який запитувались такі документи. У зв`язку з цим, притягнення Товариства до відповідальності за невиконання не визначеного чітко і не зрозумілого до виконання запиту є неправомірним і безпідставним.
При складенні Акту перевірки Відповідачем допущено вихід за межі функції контролюючого органу та перевищення владних повноважень, установлених ст.ст. 19-1, 20 ПК відповідно.
При цьому судом встановлено, що Товариство має у наявності відповідні документи, що підтверджують право власності Товариства на автозаправочну станцію, включаючи резервуар для зберігання пального, придбання пального і реалізацію пального для власних потреб Товариства з метою проведення сільськогосподарських робіт, що Відповідачем не було враховано, а також Ліцензію на зберігання та обіг пального виключно для потреб власного споживання від 10.03.2020 р. з терміном дії до 10.03.2025, тощо.
Так, до Листа від 04.11.2020 р. №12 були додані копії наступних документів: 1) Ліцензія, що регламентує зберігання та обіг пального виключно для потреб власного споживання від 10.03.2020 р. з терміном дії до 10.03.2025 р.; 2) інформаційну довідку, згідно з якою станом на 1.11.2020 на балансі підприємства знаходиться автомобільна заправочна станція (АЗС), яка містить резервуар, що використовується для зберігання пального ємкістю 14000л.; 3) протокол загальних зборів співвласників майна реформованого КСП «Комсомолець Полісся» щодо виділу майна заправочної станції до ТОВ «ДК-АГРО»; 4) форму №20-ОПП повідомлення про об`єкти оподаткування, з квитанцією про отримання від 15.10.2019 р., 5) інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, щодо реєстрації прав власності на об`єкт нерухомого майна від 13.12.2018 р. про державну реєстрацію права власності ТОВ «ДК-АГРО» на заправочну станцію (заправки) 06.02.2018 р.; 6) Акт надання послуг №439 від 05.07.2019 р. щодо монтажу пристрою в гермобоксі та монтажу датчика рівня пального підвищеної складності, тарування паливного банку; 7) документи, що підтверджують придбання і реалізацію пального (Додаткова угода №АО4000375 до Генерального договору постачання нафтопродуктів №44135 від 15.05.2018 р., видаткова накладна №40000494 від 27.03.2020 р., товарно-транспортна накладна №АО 040000494/486, Додаткова угода №АО4000690 до Генерального договору постачання нафтопродуктів №44135 від 15.05.2018 р., видаткова накладна №40000984 від 12.06.2020 р., товарно-транспортна накладна №АO 040000984/954); 8) повідомлення ТОВ «ДК-АГРО» про обсяг залишку пального на заправочній станції.
Вищевказані документи були повністю проігноровані Відповідачем, а Акт перевірки зареєстровано до отримання вищевказаних документів.
Окрім того, Товариством було підтверджено дотримання Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, оскільки у Товариства є в наявності необхідна ліцензія на зберігання та обіг пального виключно для потреб власного споживання від 10.03.2020 р. з терміном дії до 10.03.2025, видана у встановленому законом порядку, правовстановлюючі документи на заправку тощо. 
А тому Відповідач не має права вимагати від Товариства надання інших документів, зокрема, ряду технічних документів щодо наявності резервуара, оскільки перевірка даних документів виходить за межі функцій контролюючого органу та перевищує його владні повноваження, установлених ПК. Зокрема, відповідно до ст. 19-1 ПК контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:
19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;
19-1.1.17. проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;
19-1.1.4. здійснюють контроль за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.
Аналіз положень зазначеної ст. 19-1 ПК (щодо функцій контролюючого органу), а також ст. 20 даного Кодексу (щодо прав контролюючих органів) показує, що до переліку функцій контролюючого органу чи його прав питання перевірки документів щодо наявності резервуарів, їх відповідності тощо, не входять.
Наявність же самих резервуарів Відповідачем не піддається сумніву, оскільки при перевірці інспекторами на підприємстві, інспектори бачили та фотографували резервуар для зберігання пального Товариства.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР із змінами та доповненнями (далі - Закон № 481) місце зберігання пального визначено як місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Зберігання пального діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Порядок видачі, призупинення, анулювання ліцензій на право зберігання пального встановлено ст. 15 Закону № 481. Зокрема, передбачено, що зберігання пального здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право зберігання пального на кожне місце зберігання пального.
Законом № 481 встановлена річна плата за ліцензії на право зберігання пального. Дана вимога Товариством дотримується і щорічно своєчасно здійснюється плата за ліцензію на право зберігання пального.
Таким чином, наявність чинної ліцензії на здійснення зберігання пального, яка видана ГУ ДПС у Київській обл. (Відповідачем) у встановленому Законом №481 порядку, а також документів, що підтверджують право власності на АЗС ТОВ «ДК-АГРО», монтаж спеціального обладнання та інші документи, надані з Листом ТОВ «ДК-АГРО» від 04.11.2020 р. підтверджують здійснення Товариством належного зберігання пального і наявність у Товариства відповідного АЗС, що є об`єктом нерухомого майна (в тому числі у його складі резервуара/баку для зберігання пального), а здійснення відповідачем вимагання інших документів на підтвердження дотримання Товариством податкового законодавства не передбачено нормами ПК.
Вищезазначене додатково підтверджує факт наявності у Товариства всіх необхідних документів щодо зберігання і використання пального відповідно до умов Ліцензії виключно для потреб власного споживання від 10.03.2020 р. Будь-яких документів чи відомостей, які б свідчили про протилежне, тобто реалізацію пального, придбаного Товариством, не для цілей власного використання, Відповідач не має.
Також судом встановлено, що ТОВ «ДК-АГРО» здійснює обробіток сільськогосподарської землі, яку Товариство орендує обсягом приблизно 500 га для вирощування сільськогосподарських культур, для чого Товариство і використовує пальне у своїй діяльності для потреб власного виробництва. Всього, у 2019 році Товариством було вирощено 1966 тон кукурудзи, 620 тон соняшнику та 428 ячменю ярого.
Товариство є сумлінним платником податку, в тому числі на заробітну плату, єдиного податку, орендної плати за землю тощо. 
Товариство має в наявності всі підтверджуючі документи щодо використання пального для власного виробництва, які були надані Відповідачу.
Також, такими документами є такі, як: Договір про виконання робіт від 03.02.2020 р. між ТОВ «ДК-АГРО» та ТОВ «ЖУКІВ-АГРО», згідно з п.п. 1.8, 1.9 якого Замовник (ТОВ «ДК-АГРО») забезпечує заправку техніки Виконавця (ТОВ «Жуків-Агро») пальним, про що складаються акти списання пального з метою виконання Робіт (сільськогосподарських робіт по обробітку та збору врожаю); актами №№51-54 від 30.06.2020 р., №№56 - 59 від 30.10.20 р. про списання пального до даного Договору про виконання робіт від 03.02.2020 р., відомостями від 13.04.2020 18.04.2020 р., 20.04.2020 р., 06.06.2020 р., 07.06.2020 р., 17.06.2020 р., 19.06.2020 р., 21.06.2020 р., 09.08.2020 р., 13.08.2020 р., 17.08.2020 р., 05.09.2020 р.-07.09.2020 р., 20.09.2020 р., 21.09.2020, 24.09.2020 -29.09.2020 р., 27.10.2020 р., 28.10.2020 р. на відпуск нафтопродуктів для виконання Договору про виконання робіт від 03.02.2020 р.
Поставка пального Товариству здійснювалась товариством з обмеженою відповідальністю «Альян Ойл Україна», приватним підприємством «Ефект» (копії відповідних договорів, видаткових накладних, інших документів щодо поставки пального додані до позовної заяви).
Отже, з урахуванням вищенаведеного, зокрема, факту своєчасного надання Товариством документів на запит контролюючого органу до закінчення встановленого 10-денного строку проведення перевірки, докази чого надано до позовної заяви та підтверджено також ДПС України у своєму рішенні від 07.04.2021 р. про результати розгляду скарги, а також зупинення на підставі норм ПК перебігу строків для надання Товариством документів на запит контролюючого органу у зв`язку з дією карантинних обмежень, керуючись п.п. 80, 82, 85.2, 86 ПК, п. п. 52-8, 52-1 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК, висновки Відповідача за Актом перевірки про нібито ненадання запитуваних документів не відповідають дійсності, не ґрунтуються на нормах ПК, зроблені Відповідачем з порушенням зазначених норм ПК і без врахування фактичних обставин справи. Також, такі висновки щодо ненадання документів щодо наявності резервуарів зроблені Відповідачем з перевищенням владних функцій і повноважень контролюючого органу, перелік яких визначено ст.ст. 19-1, 20 ПК.
Таким чином, винесення на підставі даного Акту перевірки ППР про притягнення Товариства до відповідальності та застосування штрафних санкцій за нібито порушення п. 85.2 ПК є протиправним і таким, що порушує норми ПК і права Товариства, не відповідає дійсності та наявним матеріалам справи, а тому таке ППР підлягає скасуванню у повному обсязі. 
Виходячи з вищевикладеного, з боку Товариства відсутній факт порушення норм п. 85.2 ПК, а висновки в Акті перевірки та винесене на його підставі оскаржуване ППР не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи. 
З урахуванням вказаних положень чинного законодавства та встановлених у цій справі фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, про наявність підстав для визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення. 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-АГРО» підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 2 270,00 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 

Керуючись ст.ст.2, 6-10, 77, 90, 139, 227, 241-243, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-АГРО» до Головного управління державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Київській області №6121/0901 від 08.12.2020 року. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної податкової служби у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-АГРО» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок). 
Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК-АГРО» (вул. Івасенка, буд. 2Б, с. Недра, Баришівський район, Київська обл., 07533, код ЄДРПОУ 34596119).
Відповідач: Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797, 03151, м. Київ, вулиця Святослава Хороброго, буд. 5). 

Суддя С.О. Cтефанов