ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

05 січня 2026 року	Справа №160/31559/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчислені, сформованої за період служби у підрозділах МВС України з 01.08.2005 до 26.07.2011 із розрахунку один місяць служби за півтора місяця, відповідно до послужного списку;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відносно ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди служби з 01.08.2005 до 26.07.2011 роки із розрахунку один місяць служби за півтора місяця, та здійснити відповідний перерахунок вислуги років;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подання про призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відносно ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після зміни нормативно-правового регулювання, а саме, положень пунктів постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", якими керувався суд під час невдалого попереднього розгляду справи, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та зарахування до календарної вислуги років, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди служби з 01.08.2005 до 26.07.2011, із розрахунку один місяць служби за півтора місяця, та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів передбачених постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, для вирішення питання щодо перерахунку пенсії відповідно до пункту «а» частини 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, отримав відмову, яку позивач вважає протиправною.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що календарна вислуга років позивача становить менше 25 календарних років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то ГУНП було правомірно відмовлено ОСОБА_1 щодо перерахунку вислуги років із зарахуванням пільгової вислуги в календарну та відповідно вірно відмовлено у підготовки пакету документів для подачі до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення йому пенсії за вислугу років. Посилається на те, що факт наявності календарної вислуги 22 роки 07 місяців 04 дні підтверджено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 по справі № 160/12694/24та не підлягає доказуванню в силу ч. 4 ст. 78 КАС України.
Відповідач вважає, що що предмет розгляду у справі № 160/12694/24 є тотожними предмету спору у справі № 160/31559/25 у зв`язку з чим, справа 160/31559/25 підлягає закриттю або позов підлягає залишенню без розгляду.
З приводу таких тверджень відповідача суд зазначає, що тотожними справами в розумінні приписів процесуального законодавства є справи, які збігаються не лише за складом учасників справи, а й за підставами позову.
Водночас, у цій справі та у справі, на яку посилається відповідач різні підстави позову, адже у рамках цього спору позивач серед іншого посилається на зміни нормативно-правового регулювання, а саме, положень пунктів постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", які скасовані в судовому порядку. Через це судом і не застосовувалися відповідні процесуальні наслідки під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 19.08.2001 до 06.11.2015, а з 07.11.2015 до 22.03.2024 проходив службу в Національній поліції України та згідно пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 22.03.2024 звільнений з посади оперуповноваженого відділу боротьби з майновими злочинами в державному секторі та шахрайством управління карного розшуку ГУНП в Дніпропетровській області, зі стажем служби в поліції: 22 роки 07 місяців 04 дні.
Згідно з послужним списком ОСОБА_1 встановлено, що останній у період часу з 01.08.2005 по 26.07.2011 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах, строк служби на яких зараховується до пільгової вислуги років, під час обчислення вислуги років для встановлення розміру пенсії.
04.09.2025 позивач звернувся до ГУНП щодо перерахунку вислуги років з урахуванням пільгового обчислення, підготовки та направлення необхідних документів до відповідного органу Пенсійного фонду України, для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року за номером 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за номером 135/13402, з дати звільнення зі служби в Національної поліції України.
Листом від 18.09.2025 року № 264625-2025 відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування вислуги років на пільгових умовах, оскільки станом на день звільнення позивач не мав достатньої кількості календарної вислуги років у кількості 25 років і більше
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач за захистом порушених прав і інтересів звернувся з позовом до суду.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до частин 1, 2статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"(в редакції чинній на момент звільнення позивача) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно пункту "б" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Стаття 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Відповідно до пунктів а) та б) статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше; особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17цього Закону.
Частиною другою статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Згідно з частиною третьою статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України постановою № 393 від 17.07.1992 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 393, в редакції чинній на момент звільнення позивача), крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.
Пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються:
військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
служба як військових будівельників у військово-будівельних загонах (частинах);
час перебування на практичній льотній підготовці призваних на військову службу осіб, які навчалися на офіцерів запасу льотного складу у навчальних організаціях Товариства сприяння обороні України;
час роботи в Радах народних депутатів та їх органах, центральних і місцевих органах державної виконавчої влади із залишенням на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ;
час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих;
час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на службі в органах внутрішніх справ на посадах начальницького складу, військовій службі в Збройних Силах, органах і військових формуваннях Служби безпеки, Службі зовнішньої розвідки;
дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ;
військова служба у Збройних Силах, органах безпеки держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав та інших військових формуваннях, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Силах Співдружності Незалежних Держав. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких військовослужбовці проходили службу, якщо інше не встановлено відповідними міжнародними угодами;
служба в органах внутрішніх справ держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, за яку вислуга років обчислюється у порядку, встановленому відповідними міжнародними угодами;
час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки;
час перебування на посадах службовців у виправно-трудових установах, в органах і установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, інспекціях виправних робіт, підрозділах кримінально-виконавчої інспекції та невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби запереліком посаді на умовах (в порядку), затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ та Міністерством юстиції;
час роботи в органах державної влади у разі направлення (переведення) для подальшого проходження військової або державної служби до розвідувальних органів на посади, які передбачають використання знань і досвіду, набутих під час роботи в органах державної влади.
Відповідно до пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним вабзаці першому пункту 1цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:
в) один місяць служби за півтора місяця:
на льотній роботі в авіації (за винятком видів авіації, зазначених у підпункті "б" цього пункту) - на умовах, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Адміністрацією Державної прикордонної служби України;
на атомних надводних кораблях - із строків, установлених Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки України;
на підводних човнах (крім зазначених упідпункті "б"цього пункту) в період перебування їх у строю;
на мінних тральщиках під час тралення бойових мін;
в управліннях з`єднань підводних човнів, що перебувають у строю, і з`єднань мінних тральщиків під час тралення бойових мін на умовах, визначених Міністерством оборони України;
на посадах водолазів усіх найменувань і спеціальностей (крім водолазів, зазначених у підпункті "б"цього пункту);
на посадах, де виконання обов`язків пов`язане з систематичними стрибками з парашутом, при виконанні річних норм, що визначаються відповідно Міністерством оборони, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Адміністрацією Державної прикордонної служби України;
у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств;
на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України;
у складі других екіпажів дизель-електричних підводних човнів, що перебувають у строю;
у високогірних місцевостях на висоті від 1000 до 1500 метрів над рівнем моря, а у виняткових випадках - і нижче згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваних відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Управлінням державної охорони;
в укріплених районах військовослужбовцям, які несуть (несли) бойове чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг;
на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, - з 1 січня 1988 по 31 грудня 1993 року;
у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони;
на посадах, де виконання обов`язків пов`язано з роботами по знешкодженню вибухонебезпечних предметів, у період виконання робіт, переліки яких визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств;
проходження служби у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ, Національній гвардії військовослужбовцями, які виконують обов`язки з охорони та оборони ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання державної власності;
проходження служби особами рядового і начальницького складу державної пожежної охорони в її підрозділах на атомних електростанціях, об`єктах з ядерними установками і матеріалами;
проходження служби на посадах рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у виправно-трудових установах на правах лікувальних та лікарень при виправно-трудових установах для утримання інфекційно хворих засуджених;
таємно;
у високогірних місцевостях на висоті 1500 і більше метрів над рівнем моря;
час проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах з підбирання та транспортування трупів у морг за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ;
час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби в установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, за переліком посад і в порядку, затверджуваних Міністерством юстиції;
час проходження служби військовослужбовцями внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ у підрозділах з конвоювання осіб, узятих під варту, осіб, засуджених до позбавлення волі, та охорони їх під час судового засідання запереліком посаді на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ;
час проходження служби в Національній гвардії військовослужбовцями, які виконують обов`язки з конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених до позбавлення волі, у тому числі під час їх екстрадиції, а також забезпечують охорону осіб, які тримаються під вартою, під час судових засідань у судах, за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ;
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", яка набрала чинності 19 лютого 2022 року до Порядку № 393 внесено зміни, відповідно до яких:
4. Доповнити постанову пунктом 2-1такого змісту:
2-1.Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови..
5. У пункті 3:
1) абзац перший викласти в такій редакції:
3. До вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах:;
2) абзац у високогірних місцевостях на висоті 1500 і більше метрів над рівнем моря виключити.
6. Доповнити постанову пунктом 3-1 такого змісту:
3-1. У разі наявності двох і більше підстав для зарахування на пільгових умовах до вислуги років, з якої визначається розмір пенсії, одного і того ж періоду служби вислуга років обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.
7. У пункті 4 слова до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні замінити словами на пільгових умовах до вислуги років, - у відповідному пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії.
Однак, варто зауважити, що в своїй заяві від 04.09.2025 позивач наголошував на тому, що 28.08.2025 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/13694/22 визнано протиправними та нечинними:
- пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";
- підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";
- пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року№119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";
- пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року№393".
Отже, мала місце зміна нормативно-правового регулювання, що і зумовило повторне звернення позивача до відповідача.
Так, з аналізу заяви позивача слідує, що останній порушував перед відповідачем питання, у першу чергу щодо повторного обчислення його наявної календарної вислуги років шляхом застосування пільгової кратності, яка, на його думку підлягала врахуванню із розрахунку один місяць служби за півтора, оскільки саме після такого перерахунку сумарна вислуга років у пільговому обчисленні перевищить 25 календарні роки, які, у свою чергу, є мінімально необхідним стажем для обчислення пенсії за вислугу років за пунктом «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".
При цьому позивач акцентував увагу на тому, що згідно позиції позивача виникли нові підстави для розрахунку його вислуги, з урахуванням яких вислуга позивача перевищить 25 роки.
Відповідач, у свою чергу, розглянув заяву позивача виключно формально, фактично лише повторивши, що вислуга позивача не становила 25 роки на момент звільнення, що позивач і не заперечував. 
Питання щодо наявності або відсутності правових підстав для зміни розрахунку вислуги років, зокрема у зв`язку із підставами, прямо зазначеними позивачем (скасованим постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі №640/13694/22 відповідних змін до Порядку №393), відповідачем не було вирішено, а наведеним у заяві доводам відповідачем не надано жодної правової оцінки.
Отже, відповідач не реалізував свої владні повноваження у спірних правовідносинах у повному обсязі та не виконав обов`язку щодо всебічного й повного розгляду заяви.
Як наслідок, з огляду на наявний стан розвитку спірних правовідносин, наявні підстави констатувати протиправність відмови відповідача, оскільки порушене позивачем питання фактично не було вирішене взагалі.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідач зазначених критеріїв не дотримався, оскільки порушені позивачем питання по суті не були вирішені, належної правової оцінки наведеним у заяві доводам не надано, а обставини, що мають значення для правильного і повного розгляду заяви, залишені поза увагою. Такий підхід не відповідає вимогам частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які покладають на органи державної влади обов`язок діяти у межах компетенції, добросовісно, обґрунтовано та з урахуванням усіх юридично значущих обставин.
З огляду на наведене, відповідач не довів правомірність і обґрунтованість прийнятої відмови, а тому така відмова є необґрунтованою.
Враховуючи характер спірних правовідносин та межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні.
Така оцінка передбачає обов`язок відповідача вирішити по суті порушене позивачем питання щодо можливості перерахунку вислуги років, перевірити наведені позивачем підстави та за результатами розгляду надати власні, мотивовані та юридично обґрунтовані висновки.
Відповідно, позовні вимоги позивача у цій справі щодо проведення перерахунку вислуги років і зобов`язання направити подання на призначення пенсії наразі є передчасними.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За сукупності викладених обставин позов позивача підлягає частковому задоволенню.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 605,60 грн підлягає стягненню з Головного управління МВС України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у повторному розрахунку вислуги років ОСОБА_1 , що викладена в листі «Про надання відповіді» від 18.09.2025 року № 264625-2025.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в цьому рішенні та прийняти рішення згідно вимог законодавства.
В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в сумі 605,60 грн. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи. 
Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна