ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/1380/25  Номер провадження 33/814/287/26	Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В., 

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Гомонюка Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124, частиною 4 статті 130 КУпАП, 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови
Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 серпня 2025 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (провадження № 532/1380/25, 532/1384/25, 532/1382/25) за статтями 124, 122-4 та частиною 4 статті 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.
Постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 122-4, статтею 124 та частиною 4 статті 130 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП закрито на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Застосовано до ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 22 травня 2025 року о 11:30 год в м. Кобеляки по вул. Першого Травня 28/15, Полтавського району, Полтавської області, керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався в безпечності такого маневру, в результаті чого допустив зіткнення із припаркований автомобілем Рено Меган державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), чим порушив вимоги пункту 2.10а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) та пункту 10.1 ПДР України.
Крім цього, після ДТП ОСОБА_1 вживав алкоголь, чим порушив вимоги пункту 2.10є ПДР України. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою приладу Alcotest 6810, результат якого склав 3,59 ‰.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124 та частиною 4 статті 130 КУпАП.
В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку подавши до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року по справі № 532/1380/25 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП та закрити провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що пояснення ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_2 є недопустимими доказами; протоколи про адміністративні правопорушення та тест алкотестера складені в іншому місці та не можуть братися як доказ; суд першої інстанції не взяв до уваги показання надані ОСОБА_1 в судовому засіданні.
Також скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Гомонюк Р.І. апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати постанову судді першої інстанції, а провадження у справі закрити.
Потерпілий ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду у справі в судове засідання не з`явився.
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому скаржник посилається на те, що постанова суду скаржнику було вручена 12 листопада 2025 року.
Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно зі статті 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова місцевого суду прийнята 06 листопада 2025 року, відповідно до розписки (а.с. 143) копія постанови скаржнику була вручена 12 листопада 2025 року, тобто апеляційну скаргу було подано в 10-ти денний строк з моменту ознайомлення з постановою суду першої інстанції.
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, знаходять своє підтвердження, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо оскаржуваної постанови
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подана на постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року щодо визнання винним ОСОБА_1 за частиною 4 статі 130 КУпАП, тому постанову судді переглядається тільки в цій частині.
Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно пункту 2.10є ПДР України, у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Відповідальність за частиною 4 статті 130 КУпАП настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Апеляційний суд зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідають вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належними та допустимими доказами по справі.
Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 338368 від 22 травня 2025 року; результатами огляду на стан сп`яніння який проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest 6810 ARBL № 0815, результат тесту склав 3,59 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і результатом тесту за допомогою приладу Alcotest Drager 6810 ARBL № 0815, результат тесту склав 3,59 ‰; відеозаписами із місця події.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійша обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 не оскаржує постанову судді, якою його визнано винним за статтями 122-4 та 124 КУпАП.
При цьому, твердження скаржника, що судом безпідставно взято до уваги пояснення ОСОБА_1 та потерпілого, оскільки вони були складені працівниками поліції, не заслуговують на увагу з огляду на нижча наведене.
Пояснення потерпілого ОСОБА_2 написані ним власноручно, що вбачається з відеозапису та самих пояснень. Дійсно, пояснення ОСОБА_1 були складені працівником поліції, але в них відображені та інформація, яку надав сам ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з працівниками поліції. Також суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження скаржника, що через стан алкогольного сп`яніння останній не усвідомлював своїх дій оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 незважаючи на стан алкогольного сп`яніння, надає пояснення з приводу обставин вчинення ДТП, які підтверджуються іншими доказами та поясненнями потерпілого. Слід наголосити, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту ДТП, а, в подальшому, надаючи пояснення суду першої та апеляційної інстанції з приводу відсутності факту ДТП суд апеляційної інстанції оцінює критично та вважає таку поведінку способом захисту.
Доводи апеляційної скарги, що схема місця ДТП та протоколи є недопустимим доказами не дає підстав для задоволення апеляційної скарги зважаючи на нижче зазначене. 
Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі – Інструкція).
Розділом ІІ вище вказаної Інструкції передбачено порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з вимогами розділу IX Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
На схемі місця ДТП (а.с.5) працівниками поліції зафіксовані об`єктивні обставини, які вони встановили на місці події та з якими погодився скаржник підписавши схему та надавши пояснення працівникам поліції з приводу обставин вчинення ДТП.
Вищевказана схема місця ДТП підписана учасниками даної події, що фактично свідчить про підтвердження останніми інформації зазначеної в ній. Зауважень з приводу її складання в протоколі не відображено. Ставити під сумнів достовірність зазначених в ній даних у суду апеляційної інстанції підстави відсутні.
Посилання апелянта, що в проколах про адміністративне правопорушення та чекові алкотестера вказана невірна адреса, не спростовує інформації, що мається в них та не дає підстав для скасування постанови судді.
Отже, твердження ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості у зазначеному адміністративному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на непослідовну позицію сторони захисту, оскільки оскаржуючи доведеність вини ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП ними не оскаржується закриття провадження за статтями 122-4 та 124 КУпАП, згідно пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, яка є не реабілітуючою підставою закриття провадження у справі.
При цьому притягнення ОСОБА_1 за частиною 4 статті 130 КУпАП, у даній справі, є пов`язаним із визнання його винним судом за статтями 122-4 та 124 КУпАП та закриття провадження, як уже зазначалося, із не реабілітуючих підстав. 
Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Висновки суду
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду. 
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. 
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року- задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду        В.П. Пікуль