Номер провадження: 22-ц/813/490/25 
Справа № 522/1094/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 , 
представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , 
переглянувши справу №522/1094/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року у складі судді Абухіна Р.Д., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_5 , звернувшись 17 січня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22 травня 1980 року, шлюб розірвано Естонії судовим рішенням від 11 вересня 2013 року. Поділ майна подружжя здійснено рішенням Талінського окружного суду Естонії від 27 жовтня 2017 року у справі №2-13-5799. При поділі майна подружжя ОСОБА_2 приховав інформацію про наявність грошових коштів у загальному розмірі 1120330,92 ОСОБА_6 на рахунках, що були відкриті в Україні. Грошові кошти позивач вважає спільним майном подружжя, що також підлягало поділу.
Позивач ОСОБА_5 в порядку поділу майна подружжя просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 610065,33 Евро та судові витрати (т.1 а.с.1-6). 
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2022 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.68-69).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2022 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках в АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Державний експортно-імпортний банк України», відкритих на ім`я ОСОБА_7 , в межах суми 262448,91 Євро (т.1 а.с.70-71).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2022 року витребувано з Банків інформацію про відкриті на ім`я ОСОБА_7 рахунки, наявність на них грошових коштів, рух коштів по рахунках у період з 2012-2022 роки (т.1 а.с.72-73).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року застосовано зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_5 на депозитний рахунок суду грошових коштів в сумі 7000,00 Євро (т.1 а.с.81-82). 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2022 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках в АТ «ПриватБанк», відкритих на ім`я ОСОБА_7 , в межах суми 262448,91 Євро (т.1 а.с.116-118).
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що судове рішення про розірвання шлюбу набрало чинності 06 лютого 2014 року. В Естонії було 4 справи щодо поділу майна подружжя, дві з яких ще не завершено. З довідок АТ «Ощадбанк» від 08 листопада 2019 року та АТ «Укрексімбанк» від 08 листопада 2019 року не вбачається можливим встановити періоди відкриття рахунків. Відповідачем отримано довідку АТ «Ощадбанк» від 15 лютого 2022 року, з якої вбачається, що рахунки відкриті 19 серпня 2014 року, тобто після розірвання шлюбу, отже грошові кошти рахунку в сумі 478496,00 Євро не входять до маси майна подружжя та поділу не підлягають. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час припинення ведення спільного господарства. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих, достовірних доказів, а не припущень. Рахунки на території України відкриті після розірвання шлюбу (т.1 а.с.138-150). 
22 серпня 2022 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_8 після надходження на виконання ухвали суду від 25 січня 2022 року інформації про рахунки та рух коштів по таких зменшила розмір позовних вимог та просила в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 118221,00 Евро та судові витрати (т.3 а.с.9-15).
Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 позовні вимоги у зменшеному розмірі не визнав, про що заявлено в судовому засіданні та викладено у письмових поясненнях.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті (т.3 а.с.25).
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в порядку поділу майна подружжя грошові кошти в сумі 118221,00 Євро, витрати на сплату судового збору в сумі 13397,00 грн. (т.3 а.с.61-65).
Висновок суду мотивовано тим, що на рахунки в Україні відповідачем було переведено грошові кошти в сумі 236448,91 Євро; вказані кошти є спільним майном подружжя; рахунки відкриті, грошові кошти переведені під час розгляду в Естонії справи про поділ майна подружжя для приховування коштів від поділу; після закриття рахунків грошові кошти відповідач витратив на власні цілі. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення суду. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.3 а.с.75-85).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Станом на день розірвання шлюбу у відповідача відсутні будь-які накопичення, зароблені ним кошти за час перебування у шлюбі були повністю витрачені на потреби сім`ї. Рішення суду про розірвання шлюбу набрало законної сили 06 лютого 2014 року. Із аналізу банківських виписок вбачається, що за період з 01 січня 2012 року по 06 лютого 2014 року на рахунках відповідача перебувала сума у розмірі 104748,03 Євро, а не 236448,91 Євро, як вказав суд. Значна частина коштів переводилась відповідачем з рахунку на рахунок. Не дано оцінку тому, що у 2003 році у сторін виникли боргові зобов`язання у розмірі 100000,00 доларів США, кошти взяті в борг для облаштування будинку в Естонії, який був предметом поділу в суді Естонії. Оскільки при поділі майна борги подружжя враховуються, то сума 51591,00 Євро (половина від 104748,03 Євро) входить у суму боргових зобов`язань. Доказування позивача ґрунтується на припущеннях. Спори про поділ майна подружжя розглядались в Естонії. Обґрунтування ОСОБА_5 власних позицій у справах щодо поділу майна є суперечливими та мінливими. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги. У поясненнях позивача та рішенні суду вказані на підставі витребуваних судом доказів номери рахунків та дати, станом на які там були залишки коштів, номери рахунків є різними. Загальна сума коштів складає 236442,00 Євро, половина суми становить 118221,00 Євро, що і були стягнуті судом. Відповідачем не надано доказів переведення коштів з одного рахунку на інший. Приведена в апеляційній скарзі таблиця не містить будь-якої обґрунтованої інформації та є складеною самим відповідачем. Рух коштів по рахунках чітко вбачається з банківських виписок, саме виписки є належними доказами. Посилання на спільні борги подружжя безпідставне. Відповідач послався на заяву невідомої особи громадянина РФ ОСОБА_9 , в якій вказано, що начебто відповідач у лютому 2013 року повернув безпроцентний кредит у розмірі 100000,00 доларів США, що був отриманий ним у 2003 році. Вказана заява не є належним доказом боргових зобов`язань. Більш того, кошти на рахунках в Україні, які просить поділити позивач, існували станом на лютий 2014 року, натомість відповідач зазначає, що повернув кошти в лютому 2013 року. Відповідач не надав доказів того, що грошові кошти на рахунках в Україні були витрачені на будівництво будинку в Естонії. Крім того, будинок вже був предметом поділу майна подружжя судом, відтак, право власності на будинок, в тому числі й витрати на нього при поділі майна вже розглянуті судом в Естонії та повторному перегляду не підлягають. Відповідачем не доведено, що грошові кошти на банківських рахунках в Україні бути предметом поділу в рамках справ про поділ майна подружжя в Естонії. Раніше розглянуті справи між сторонами про поділ майна стосувалися іншого майна подружжя. Банківські рахунки, що були відкриті в Україні, не досліджувались раніше, так як були приховані відповідачем (т.3 а.с.160-162). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.
Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1 ст.60 СК України). 
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України).
Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2 ст.61 СК України).
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України).
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22 травня 1980 року в Естонії; шлюб розірвано судовим рішенням від 11 вересня 2013 року в Естонії.
Поділ основної частини спільного майна подружжя здійснено судовими інстанція Естонії. 
В Україні спір про поділ майна подружжя пред`явлено щодо грошових коштів, які у період шлюбу перебували на банківських рахунках ОСОБА_2 , що були відкриті в банківських установах на території України, та не увійшли в майно, що поділялося судовими інстанціями Естонії. 
В порядку витребування доказів Банками надано інформацію про рахунки ОСОБА_2 , рух грошових коштів по рахунках у спірний період, із аналізу якої суд першої інстанції дійшов висновку про те, що грошові кошти в сумі 236442,00 Євро є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 і ОСОБА_5 та, відповідно, підлягають поділу як майно подружжя в рівних частках, так як інше домовленістю між сторонами не було визначено, шлюбний договір не надано.
Доводи апеляційної скарги висновок суду щодо спільної сумісної власності на грошові кошти в сумі 236442,00 Євро, що знаходились на рахунках ОСОБА_7 у період шлюбу сторін, не спростовують. Посилання на боргові зобов`язання 2003 року, що були виконані ОСОБА_10 за рахунок коштів, які були на рахунках в Україні, не приймаються, так як такі боргові зобов`язання не мають підтвердження доказами та не визнаються 
ОСОБА_11 силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог або заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
ОСОБА_5 надано докази (витребувано судом), які підтверджують наявність у ОСОБА_7 рахунків у Банках на території України, наявність на таких рахунках грошових коштів, зокрема, в загальній сумі 236442,00 євро.
ОСОБА_10 не надано доказів, які б спростували інформацію, надану Банками на виконання ухвали суду про витребування доказів, чи які б підтвердили, що грошові кошти на рахунках не були доходом, що підпадав під об`єкт права спільної сумісної власності подружжя.
Суд першої інстанції захистив право на поділ спільного майна, за захистом якого ОСОБА_5 звернулась до суду, з чим суд апеляційної інстанції погоджується.
Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 09 лютого 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова

Є.С.Сєвєрова