ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1133/26 Справа № 208/5195/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Савранський Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Циб С.В. на ухвалу Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послуги з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

14.05.2025 року Заводським районним судом м. Кам`янського видано судовий наказ, відповідно до якого солідарно стягнуто з  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2020 року по лютий 2025 року в розмірі 42 928,60 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 1632,58 грн., інфляційні витрати в розмірі 3692,63 грн., 3% річних в розмірі 912,06 грн., пені в розмірі 1112,07 грн., а також сплачений стягувачем судовий збір у розмірі 242,24 грн. та витрати на надану професійну правничу допомогу в розмірі 1200 грн. - пропорційно з кожного.
13.08.2025 року представник боржника звернувся до суду з заявою про скасування вищезазначеного судового наказу. В обґрунтування якої зазначено, що про наявний судовий наказ боржник дізналася після отримання останнього поштовою кореспонденцією 29.07.2025 року. Ознайомившись з яким, заяву АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» вважала незаконною, необґрунтованою, а наказ таким, що підлягає скасуванню, оскільки досудові вимоги на адресу проживання ОСОБА_1 не надходили, а документи, які долучені до заяви про видачу наказу не містять інформації як саме розраховувався борг та які тарифи і обсяги використовувалися при його розрахунку, вказує на наявність спору про право. 
Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 13 серпня 2025 року заяву залишено без розгляду та повернуто заявнику.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 13.08.2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Зазначає, що наявна в матеріалах справи довідка по споживачу АТ «Дніпропетровська ТЕЦ», особовий рахунок НОМЕР_1 не містить обґрунтування нарахованих сум із зазначенням показників приладу комерційного обліку теплової енергії, а також формули за якою вираховувалась ця сума. В жодній із наведених заявником таблиць не зазначено площі місць загального користування та функціонування, котрі повинні бути складовою величиною розрахунків заборгованості за опалення.
Зазначає, що у заяві про скасування судового наказу було зазначено, що ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою № 091858 та пенсійним посвідченням, а отже, судовий збір не повинен з неї стягуватись, але суд першої інстанції не дослідив наведений доказ, а ухвала суду не містить аргументів щодо підстав стягнення судових витрат з скаржника як інваліда другої групи.
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку повістки до електронних кабінетів апелянта, його представника та стягувача, а також конверт із відміткою АТ «Укрпошта» про причини не вручення листа із судовою повісткою ОСОБА_2 «адресат відсутній ».
Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам ч.6 ст. 170 ЦПК України.
Проте такий висновок не в повній мірі відповідає нормам матеріального та процесуального права.
Частиною 1 статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно ізст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 6 статті 171 ЦПК України встановлено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» звертаючись із заявою про видачу судового наказу, просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за послуги централізованого теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 42 928,60 грн. заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 1632,58 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 692,63 грн. , 3% річних у розмірі 912,06 грн., суми пені у розмірі 1 112,07 грн., а також сплачений стягувачем судовий збір та правову допомогу.
В обґрунтування заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 посилалася на те, що вона звільнена від сплати судового збору у зв`язку із інвалідністю II групи. 
Однак розглядаючи вказану заяву, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам ОСОБА_1 з приводу звільнення її від сплати судового збору. Судовим наказом від 14 травня 2025 року з ОСОБА_1 на користь АТ «Дніпропетровська теплоелектроцентраль» стягнуто судові витрати у розмірі 242,24 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 200 грн.. Однак з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на момент видачі судового наказу була особою з інвалідністю II групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 та довідкою МСЕК №091858. 
На зазначене суд першої інстанції не звернув увагу та прийшов до передчасного висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду та повернення заявнику.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки судом першої інстанції не перевірені доводи заяви ОСОБА_1 щодо звільнення її від сплати судових витрат, то ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Циб С.В. задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст постанови складено 13 січня 2026 року.

Судді: