ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р.	м. Харків	Справа №922/3669/25	

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С. 
за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом 	Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 	
до	Фізичної особи-підприємця Калашяна Арцруні Дерениковича 	
про 	зобов`язання вчинити певні дії	

за участю представників: 
позивача - Мамалуй М.О.
відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП Калашян А.Д., в якій просить суд зобов`язати відповідача звільнити та повернути позивачу нежитлові приміщення підвальної частини № 20, 21 загальною площею 32,1 кв. м житлового будинку, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Свободи Людвига, 26, літ. «А-9» протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили, а також стягнути судові витрати.
Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем свого обов`язку в частині повернення орендованого майна позивачу після закінчення строку дії договору оренди.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.10.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/3669/25.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2025 у справі №922/3669/25 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2025 закрито підготовче провадження у справі №922/3669/25 та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 у справі №922/3669/25 відкладено судове засідання по суті на 20.01.2025 об 11:20 год.
Присутній у судовому засіданні по суті 20.01.2026 представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Правом на участь представника в судовому засіданні по суті 20.01.2026 відповідач не скористався, відзиву на позов не надав, про дату, час і місце розгляду даної справи повідомлявся відповідно до положень ГПК України. Втім, ухвали господарського суду, які надсилалися за місцезнаходженням відповідач, повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення "Одержувач відсутній за вказаною адресою".
Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17).
При цьому, виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.03.2023 у справі №910/2654/22).
Враховуючи факт направлення судом ухвали про відкриття провадження у справі на дійсну адресу відповідача та повернення такої ухвали з відміткою поштового відділення "одержувач відсутній за вказаною адресою", суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача в даній справі.
Суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.
Заслухавши вступне слово представника позивача, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.
Між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та ФОП Калашян А.Д. (орендар) був укладений Договір оренди від 19.05.2010 №4001 (далі – Договір).
Додатковими угодами від 19.04.2023 №1, від 04.04.2016 №2, від 01.03.2019 №3 до Договору вносилися зміни. Так, додатковою угодою від 01.03.2019 №3 Договір був викладений у новій редакції.
Згідно з його предметом орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення підвальної частини №20, 21 загальною площею 32,1 кв. м житлового будинку, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, пр. Свободи Людвіга, 26, літ. «А-9» та знаходиться на балансі КП «ЖИЛКОМСЕРВІС» (далі – Майно). Майно передається в оренду з метою використання: для розміщення суб`єкта господарювання , що здійснює побутове обслуговування населення (майстерня з ремонту одягу та взуття).
Відповідно до пункту 2.3. Договору в разі припинення цього Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений у листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.
Згідно з умовами пунктів 3.2.-3.5. Договору базова орендна плата за січень 2019 року – 510,90 грн. Ставка орендної плати становить 5%. Нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі. Нарахування орендної плати та пені припиняється з дати підписання акту приймання-передачі майна або з моменту розірвання Договору відповідно до пункту 10.6. Орендна плата за орендоване Майно сплачується орендарем щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця.
Розділом 4 Договору передбачені обов`язки орендаря, зокрема, у разі припинення або розірвання Договору повернути орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки вразі погіршення стану орендованого Майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря (пункт 4.14).
У відповідності до пункту 6.5. Договору орендодавець зобов`язаний повідомити орендаря про відмову від продовження терміну дії договору оренди та повернення Майна у строк не пізніше 30 днів з моменту закінчення терміну дії договору шляхом направлення листа з оголошеною цінністю та описом вкладення поштовою кореспонденцією. У такому разі вважається, що орендар повідомлений вчасно та належним чином.
Цей Договір діє з 19.02.2019 до 19.01.2022 (пункт 10.1. Договору).
Пунктом 10.6. Договору передбачено, що його дія припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
19.01.2013 між сторонами Договору був підписаний Акт приймання-передачі до орендованого користування нежитлових приміщень, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування Майно.
08.08.2025 представником позивача була здійснена перевірка Майна про що складено акт за яким встановлено, що приміщення мають окремий вхід з вулиці; приміщення зачинені; доступ у середину приміщень відсутній; перевірити наявність майна орендаря – не можливо; приміщення опечатані співробітником. Також вирішено, зокрема, здійснити заходи щодо повернення майна в судовому порядку.
Листом від 08.08.2025 №6343 позивач звернувся до відповідача, в якому вимагав негайно повернути надане в оренду Майно.
Наказом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради «Про припинення договору оренди №4001 від 19.05.2010» вирішено припинити спірний Договір; припинити нарахування орендної плати та пені з 19.01.2022; розпочати нарахування неустойки в розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном з 20.01.2022 до моменту підписання акту повернення з оренди орендованого майна.
14.08.2025 позивач надіслав відповідачу лист від 14.08.2025 №6517, в якому повідомило останнього про необхідність негайного повернення наданого в оренду Майна у зв`язку з припиненням Договору. Втім відповідач відповіді на вказаний лист не надав, передане в оренду Майно не повернув.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Оркім цього, орендоване Майно за спірним Договором є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється дія спеціального закону, а саме Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
Оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору відповідач отримав у строкове платне користування Майно, про що свідчить, зокрема, Акт приймання-передачі до орендованого користування нежитлових приміщень від 19.01.2013, котрий був підписаний разом із Додатковою угодою від 19.04.2013 №1.
Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина перша статті 763 ЦК України).
Цей Договір діє з 19.02.2019 до 19.01.2022 (пункт 10.1. Договору).
Пунктом 10.6. Договору передбачено, що його дія припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Наказом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради «Про припинення договору оренди №4001 від 19.05.2010» вирішено припинити спірний Договір; припинити нарахування орендної плати та пені з 19.01.2022; розпочати нарахування неустойки в розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном з 20.01.2022 до моменту підписання акту повернення з оренди орендованого майна.
Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Статтею 795 ЦК України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що в разі припинення цього Договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю Майно у стані, не гіршому, ніж воно було одержане, з урахуванням нормального зносу, згідно з актом приймання-передачі в термін, що зазначений у листі про непролонгацію, рішенні суду чи визначений за згодою сторін. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.
Розділом 4 Договору передбачені обов`язки орендаря, зокрема, у разі припинення або розірвання Договору повернути орендодавцю орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцю збитки вразі погіршення стану орендованого Майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря (пункт 4.14).
В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Натомість матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо негайного повернення орендованого Майна, як це передбачено положеннями частини першої статті 785 ЦК України та умовами Договору після припинення строку його дії, що є поведінкою, яка суперечить добросовісній діловій практиці в сфері господарських відносин, яка призводить до неможливості власника розпоряджатися своїм майном.
Крім того, суд приймає до уваги, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем дій, які свідчать про ухилення від прийняття об`єкта оренди від відповідача після припинення спірного Договору. При цьому суд враховує, що будь-яке листування претензійного характеру з боку відповідача щодо припинення Договору та необхідності повернення позивачу орендованого Майна, матеріали справи також не містять.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав, а факт неповернення орендованого Майна підтверджується матеріали справи.
Статтею 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
Приписами частини першої статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Суд зазначає, що умовами спірного Договору не передбачений строк, протягом якого орендар зобов`язаний повернути орендодавцю Майно, у зв`язку з чим вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути спірне Майно протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили є належним чином необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи приписи статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства в частині своєчасного повернення орендованого Майна - суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача звільнити та повернути позивачу нежитлові приміщення підвальної частини № 20, 21 загальною площею 32,1 кв. м житлового будинку, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Свободи Людвига, 26, літ. «А-9».
Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Відповідно до статті ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2.422,20 грн покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Калашяна Арцруні Дерениковича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Україна, 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, код ЄДРПОУ 14095412) нежитлові приміщення підвальної частини №20, 21 загальною площею 32,1 кв. м житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Свободи Людвига, 26, літ. «А-9».
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Калашяна Арцруні Дерениковича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Україна, 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд. 16, код ЄДРПОУ 14095412) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2.422,40 грн.
5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Східного апеляційного господарського суду. 
Повне рішення складено "21" січня 2026 р. 

Суддя		Н.С. Добреля