ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/223/26 Справа № 205/5547/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Богданова Михайла Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційну скаргу на постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), 
В С Т А Н О В И ЛА:
Постановою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, без конфіскації транспортного засобу. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 23 березня 2025 року о 21 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_1 перебувала за адресою: м. Дніпро, вул. Металургів, біля буд. 104, де керувала транспортним засобом «Renault Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилась під відеозапис, чим порушила п. 2.5. ПДР України.
Крім цього, 23 березня 2025 року о 21 годині 45 хвилин водій ОСОБА_1 перебувала за адресою: м. Дніпро, вул. Металургів, біля буд. 104, де керувала транспортним засобом «Renault Laguna» реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленою права керування згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2024 року, чим порушила п. 2.1. а ПДР України.
Вказані дії ОСОБА_1 судом кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130  КУпАП. 
В апеляційній скарзі адвокат просить оскаржувану постанову судді змінити в частині адміністративного стягнення та призначити ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130  КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про надмірну суворість визначеного адміністративного стягнення та його невідповідність тяжкості скоєних правопорушень та особі ОСОБА_1 , яка вину у скоєному визнала та розкаялась також сторона захисту просить врахувати, що остання здійснює постійний догляд за батьком інвалідом, який не має можливості самостійно пересуватися. 
Звертає увагу на порушення права на захист, оскільки ОСОБА_1 про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлена не була.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження просить врахувати, що про факт винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізналася 16 жовтня 2025 року від співробітника поліції, якому було доручено виконання судового рішення, при цьому остання про місце, дату та час судового розгляду належним чином повідомлена не була та копію оскаржуваної постанови не отримувала. За наведеного, вказані обставини адвокат просить визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження. 
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 та її захисник Богданов М.Ю. до суду апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Враховуючи встановлені по справі обставини, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження. 
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130  КупАП підтверджуються дослідженими судом доказами і в апеляційній скарзі не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про вид накладеного адміністративного стягнення на  ОСОБА_1 , то апеляційний суд не встановив підстав для призначення штрафу.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Призначаючи вид адміністративного стягнення  ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував те, що  ОСОБА_1  притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП більше 2 разів протягом року.
Також наголошує на те, що  ОСОБА_1  жодних висновків для себе не зробила та свідомо продовжує допускати вчинення адміністративних проступків.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що  ОСОБА_1  здійснює постійний догляд за батьком інвалідом, який не має можливості самостійно пересуватися, є безпідставними, оскільки не були стримуючими факторами при вчиненні адміністративних правопорушень.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що  ОСОБА_1  була позбавлена судом першої інстанції права на доступ до суду, так як розгляд справи відбувся без її участі, що призвело до порушення права на захист, - не є підставою для скасування правильного по суті рішення , оскільки  ОСОБА_1  відповідно до відеозапису з місця події була повідомлена про розгляд справи та відповідно до ст. 286 КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності — не є обов`язковою, крім цього,  ОСОБА_1 скористалася правом апеляційного оскарження та реалізувала надані їй права через захисника. 
Отже, під час апеляційного перегляду не встановлено підстав для застосування до  ОСОБА_1  адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки це не відповідатиме меті адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, про що зазначено в ст. 23 КУпАП.
Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити адвокату Богданову Михайлу Юрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Новокодацького районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року. 
Апеляційну скаргу адвоката Богданова Михайла Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Новокодацького районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Корчиста