ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/1181/25	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу 
за позовом: Івано-Франківського обласного центру зайнятості, вул. Деповська, буд. 89 А, м.Івано-Франківськ, 76002 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані", вул.Мельника, будинок 10, корпус 5, приміщення 174, м. Івано-Франківськ, 76018
про стягнення коштів в сумі 250000,00 грн,

встановив: Івано-Франківський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані" про стягнення коштів в сумі 250000,00 грн.
Позиція позивача.
Позовні вимоги мотивовано порушенням відповідачем умов Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738 умов договору про надання мікрогранту від 29.04.2024 щодо створення відповідачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та не працевлаштування на них осіб, а також неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту. Вказане має наслідком обов`язок відповідача з повернення відповідачем отриманої суми мікрогранту, на підставі п. 7 розділу VII договору на отримання мікрогранту.
Позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав, хоча належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі (довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету від 03.10.2025).
Обставини справи, дослідження доказів.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.
З метою отримання коштів мікрогранту, через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «Дія», ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» подало заяву від 23.03.2024 № VI0150 та проєкт бізнес-плану, зазначивши основний вид економічної діяльності «49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення». 
За результатами перевірки відомостей вказаних в заяві, оцінки ділової репутації уповноваженим банком та проведеної співбесіди Івано-Франківським обласним центром зайнятості, Державним центром зайнятості наказом від 12.04.2024 № 67 прийнято рішення про надання ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» мікрогранту в розмірі 250000,00 грн.
На виконання умов Порядку 29.04.2024 ТОВ «ВЛАД ТРАНС-КОМПАНІ» уклало договір про надання мікрогранту, за формою затвердженою наказом Міністерства економіки України від 06.07.2022 № 1969 у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання до договору про надання мікрогранту.
Згідно п. 7 Розділу ІV договору про надання мікрогранту, для підтвердження цільового використання мікрогранту ДЦЗ (Державний центр зайнятості) через регіональні, міські, районні, міські районні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснює моніторинг та контроль виконання умов договору відповідно до Порядку.
Відповідно до п. 1 Розділу V договору, обов`язковою умовою є створення отримувачем протягом строку дії цього договору робочих місць залежно від розміру мікрогранту відповідно до умов Порядку, кількість яких визначається з урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ про надання мікрогранту і зазначається у заяві про приєднання.
У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов цього договору, передбачені цим пунктом та Порядком, витрачені кошти мікрогранту протягом одного місяця повертаються отримувачем до Уповноваженого банку, який протягом п`яти робочих днів повертає зазначені кошти на рахунок Міністерства економіки України, відкритий в Казначействі, для подальшого їх перерахування до Державного бюджету України в установленому порядку. Неповернуті отримувачем кошти мікрогранту стягуються з нього в установленому законодавством порядку.
За п. 4 Розділу VІ договору, ДЦЗ має право: через регіональні, міські, районні, міські районні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості, а також із залученням відповідних центральних та/або місцевих органів влади (у разі необхідності), здійснювати моніторинг та контроль виконання умов договору (зокрема, шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача) відповідно до Порядку; вимагати від отримувача необхідну інформацію та документи, зокрема стосовно сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та створених робочих місць тощо; вимагати повернення коштів мікрогранту та розірвати цей договір у випадках, передбачених його умовами.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2024 банком зараховано кошти мікрогранту на рахунок отримувача мікрогранта ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» в сумі 250000,00 грн.
Отримувачем мікрогранту фактично використано кошти у розмірі 250000,00 грн.
Відповідно до виписки АТ «Ощадбанк» по рахунку роботодавця від 07.09.2024 ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» закуплено товари, які відповідають переліку, передбаченому у бізнес плані, а саме: система відеонагляду на суму 152000,00 грн, тепловий насос на суму 35500,00 грн, генератор 3-х фазний на суму 62500,00 грн.
Проте, встановити їх фактичну наявність є неможливим, оскільки ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» відсутнє за адресою фактичного провадження діяльності та за місцем реєстрації юридичної особи, не відповідає на дзвінки за номерами телефонів, які зазначені у заяві на отримання гранту на власну справу та Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За запитом Івано-Франківського обласного центру зайнятості до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області отримано відповідь 07.03.2025, в якій зазначено, що за період з 13.05.2024 по 13.11.2024 ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» подано повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту № 9120318791 від 19.06.2024, ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» прийняло на роботу 2-х працівників з 09.05.2024.
Відповідно до інформації, що міститься в Довіднику ПОУ (ЄДРС), на підставі поданої ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» звітності, перебування в трудових відносинах з найманими працівниками відображено тільки в 2 кварталі 2024 року. Зазначені в попередньому абзаці працівники звільнені 16.05.2024. За інші періоди звітність по найманих працівниках не подавалась.
Проте, за період з 14.05.2024 по 14.11.2024 отримувачем мікрогранту не створювалися робочі місця, та не працевлаштовувались на них працівники, що суперечить положенням Порядку та умовам договору (розділ V пункт 1 підпункт 1).
07.11.2024 Івано-Франківською філією Івано-Франківського обласного центру зайнятості (надалі – Філія) на адресу ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ», яка зазначена в заяві № VI0150 на отримання гранту на власну справу та міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Мельника Андрія, 10, корп. 5, приміщення, 174, направлені 07.11.2024 та 23.09.2025 повідомлення про проведення виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності щодо дотримання умов договору. Однак за результатами виїзного огляду місця провадження господарської діяльності встановлено, що за зазначеною адресою ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» відсутнє, про що працівниками Філії були складені акти від 11.11.2024 № 1 та 29.09.2025.
29.11.2024 на адресу ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» направлено повідомлення про проведення 09.12.2024 виїзного огляду місця провадження господарської діяльності щодо дотримання умов договору. Однак за результатами виїзного огляду місця провадження господарської діяльності встановлено, що за зазначеною адресою ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» відсутнє, про що працівниками філії був складений акт від 09.12.2024 № 2.
23.09.2025 на адресу ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» направлено повідомлення про проведення 29.09.2025 виїзного огляду місця провадження господарської діяльності щодо дотримання умов договору. Однак за результатами виїзного огляду місця провадження господарської діяльності встановлено, що за зазначеною адресою ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» відсутнє, про що працівниками філії був складений акт від 29.09.2025 № 6.
Як вказує позивач, враховуючи неможливість встановлення факту цільового використання мікрогранту, відсутність доказів в підтвердження цільового використання коштів мікрогранту відповідачем, невиконання обов`язкової умови щодо створення двох робочих місць, беручи до уваги те, що відповідач не провадить господарську діяльність за адресою: 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Мельника Андрія, 10, корп. 5, приміщення, 174, за місцем юридичної та фактичної діяльності, яку вказано в заяві № VI0150 на отримання гранту та відсутність відповідача за адресою: 76014, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Побутова, 4, (зазначене представником Отримувача в усній формі в телефонному режимі фахівцю Філії), має місце порушення відповідачем зобов`язань на виконання вимог Порядку та договору про надання мікрогранту, що має наслідком повернення відповідачем отриманої суми мікрогранту, на підставі п. 7 розділу VII договору на отримання мікрогранту.
Івано-Франківським обласним центром зайнятості 17.04.2025 прийнято рішення про повернення ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» коштів мікрогранту в сумі 250000,00 грн та 17.04.2025 направлено претензійну вимогу на в суму 250000,00 грн. Претензія не отримана відповідачем.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновки суду.
Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника належного виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за їх відсутності - згідно зі звичаями ділового обороту чи іншими вимогами, що звичайно ставляться. Виконання, зміна чи припинення договірних зобов`язань можуть бути обумовлені вчиненням або утриманням від вчинення певних дій однією зі сторін чи настанням обставин, визначених договором, у тому числі таких, що залежать від волі сторони.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" та Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738.
Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" передбачено, що державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" державна підтримка суб`єктів малого і середнього підприємництва та об`єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва включає фінансову, інформаційну, консультаційну підтримку, у тому числі підтримку у сфері інновацій, науки і промислового виробництва, підтримку суб`єктів малого і середнього підприємництва, що провадять експортну діяльність, підтримку у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації управлінських кадрів та кадрів ведення бізнесу.
Частинами 1 - 3 ст. 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" визначено, що надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки.
Згідно зі статтями 12 і 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 21.06.2022 № 738 "Деякі питання надання грантів бізнесу", якою затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.
У відповідності до п. 20 Порядку (в редакції чинній на час укладення договору), для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту у відділенні уповноваженого банку шляхом підписання заяви про приєднання.
У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються обрані з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, напрями витрат, на покриття яких використовується мікрогрант, а також умови, невиконання або неналежне виконання яких є підставою для повернення отримувачем отриманих коштів.
Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту. У разі призову отримувача на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відповідними документами та заявою на ім`я керівника регіонального центру зайнятості, виконання обов`язкової умови договору мікрогранту тимчасово зупиняється та продовжується після демобілізації отримувача.
Для виконання отримувачем обов`язкової умови договору щодо працевлаштування міський, районний, міськрайонний центр зайнятості, філія регіонального центру зайнятості (далі - центр зайнятості) за місцем укладення договору мікрогранту інформує суб`єкта господарювання про можливість укомплектування робочих місць особами з числа зареєстрованих безробітних. Центр зайнятості та суб`єкт господарювання вживають спільних заходів для добору працівників із числа зареєстрованих безробітних.
За відсутності у центрі зайнятості зареєстрованих безробітних, які можуть бути працевлаштовані на робочі місця, створені суб`єктом господарювання, комплектування таких робочих місць здійснюється суб`єктом господарювання самостійно.
У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу третього цього пункту, до закінчення 24-місячного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця у межах зазначеного строку працевлаштовуються інші особи. Суб`єкт господарювання протягом п`яти календарних днів після звільнення працівника, працевлаштованого на умовах цього Порядку, повідомляє відповідному центру зайнятості про наявність або відсутність наміру комплектування ним робочого місця особами з числа зареєстрованих безробітних. За наявності такого наміру у роботодавця та у разі відсутності протягом п`яти днів з дня отримання такого повідомлення у центрі зайнятості зареєстрованих безробітних, які можуть бути працевлаштовані на умовах цього Порядку, комплектування таких робочих місць здійснюється суб`єктом господарювання самостійно.
У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту, зокрема нестворення отримувачем робочих місць протягом шести місяців з дня зарахування коштів на його рахунок та непрацевлаштування на них осіб згідно з умовами цього Порядку, сума мікрогранту протягом одного місяця після закінчення такого шестимісячного періоду повертається отримувачем у повному обсязі уповноваженому банку на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
Згідно п. 21 Порядку, Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості (далі - центр зайнятості) здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту, зокрема шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку.
Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади.
У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, кошти в сумі, що дорівнює сумі коштів мікрогранту, використаної не за цільовим призначенням, протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.
У разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів.
Отримувач зобов`язаний письмово повідомити центру зайнятості за місцем укладення договору мікрогранту про зміну місцезнаходження, місця провадження господарської діяльності та переміщення обладнання, придбаного за кошти мікрогранту, протягом десяти робочих днів від моменту проведення відповідних змін.
Рішення про повернення мікрогранту приймаються регіональними центрами зайнятості. 
Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.
У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пункту 20 цього Порядку і цього пункту сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку.
Як встановлено судом, відповідно до інформації, що міститься в Довіднику ПОУ (ЄДРС), на підставі поданої ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» звітності, перебування в трудових відносинах з найманими працівниками відображено тільки в 2 кварталі 2024 року. Зазначені працівники звільнені 16.05.2024. За інші періоди звітність по найманих працівниках не подавалась.
Таким чином, відповідачем не виконано умову п.20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу щодо створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як 24 місяці протягом трирічного строку реалізації проекту.
Як встановлено судом, на виконання вимог Порядку 07.11.2024 Івано-Франківською філією Івано-Франківського обласного центру зайнятості (надалі – Філія) на адресу ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ», яка зазначена в заяві № VI0150 на отримання гранту на власну справу та міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Мельника Андрія, 10, корп. 5, приміщення, 174, 07.11.2024, 29.11.2024 та 23.09.2025 направлені повідомлення про проведення виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності щодо дотримання умов договору, однак, за результатами перевірки виявлено, що за зазначеною адресою ТОВ «ВЛАД-ТРАНС КОМПАНІ» відсутнє, про що працівниками Філії складено акти № 1 від 11.11.2024, №2 від 09.12.2024, №6 від 29.09.2025.
У матеріалах справи відсутня інформація про наявність письмового повідомлення відповідачем центру зайнятості за місцем укладення договору мікрогранту про зміну місцезнаходження, місця провадження господарської діяльності та переміщення обладнання, придбаного за кошти мікрогранту.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач не провадить господарську діяльність за адресою: 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Мельника Андрія, 10, корп. 5, приміщення, 174, за місцем юридичної та фактичної діяльності, яку вказано в заяві № VI0150 на отримання гранту, та відсутність відповідача за адресою: 76014, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Побутова, 4, (зазначене представником Отримувача в усній формі в телефонному режимі фахівцю Філії), не повідомлення відповідачем центру зайнятості про зміну місцезнаходження, місця провадження господарської діяльності та переміщення обладнання, придбаного за кошти мікрогранту, встановлення факту цільового використання мікрогранту є неможливим. 
Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем порушено умови п.п. 20, 21 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу та умови договору від 29.04.2024.
Станом на день звернення до суду, відповідач кошти мікрогранту добровільно не повернув та не надав жодних доказів на спростування вищезазначених порушень умов договору та Порядку.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача коштів мікрогранту у розмірі у розмірі 250000 грн.
Судові витрати.
Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. 
Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ: 

позов Івано-Франківського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані" про стягнення 250000 грн — задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Влад-Транс Компані", вул. Мельника, будинок 10, корпус 5, приміщення 174, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 44737446) на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості, вул. Деповська, буд. 89-а, м. Івано-Франківськ, 76002 (ідентифікаційний код 03491062) 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн боргу (отримувач АТ «Ощадбанк», код отримувача: 00032129; Рахунок отримувача: UA 683004650000029093142000001; Призначення платежу: повернення суми гранту (ПІП отримувача, код ЄДРПОУ), 3000 (три тисячі) грн судового збору (UA238201720355429300700706348, ДКСУ м. Київ, код одержувача 03491062). 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.01.2026. 

Суддя Неверовська Л. М.