ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2026 р.	Справа № 520/21178/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
представника позивача Поліщук В.В.
представників відповідачів Петросян Н.В., Поліщук О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 (суддя: Сліденко А.В., м. Харків) по справі № 520/21178/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» 
до  Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України   
про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» (далі по тексту - позивач, ТОВ «НАНОЕКСПО+») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – відповідач-1, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту – відповідач-2, ДПС України), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області №12503410/41708124 від 13.02.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 (реєстраційний номер документа: 9042866891) в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 01.02.2024 (реєстраційний номер документа: 9042866891), подану ТОВ «НАНОЕКСПО+», датою її подання.
В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач вказує на відсутність підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/21178/25 позов - залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/21178/25 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що з повідомлення контролюючого органу незрозуміло, які саме розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків відповідач запитував у позивача, адже всі розрахункові документи контролюючому органу вже були надані разом з поясненнями щодо реальності здійснення господарської операції до податкової накладної, реєстрація якої була зупинена, вих. № 30.01-1 від 30.01.2025. У графі повідомлення «Додаткова інформація» відповідач не надав конкретний перелік розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, яких не вистачало для прийняття рішення, окрім тих, що вже були надані позивачем. Отже, ні квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної, ні повідомлення про надання додаткових пояснень та/або документів, ні рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної не містили чіткий та конкретний перелік документів, які позивач мав надати, але не надав, що стало підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №5.
Вказує, що сам по собі факт існування кримінального провадження, в якому здійснюється досудове розслідування, не підтверджує того, що господарська операція не відбулася. Факт вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, склад правопорушення та вина особи, якій таке правопорушення інкримінується, підтверджується виключно обвинувальним вироком суду (ст.ст. 369, 373 КПК України). Натомість відповідач не надав доказів, зокрема відповідний обвинувальний вирок, який є підставою стверджувати, що господарська операція, за якою позивачем було подано на реєстрацію податкову накладу, не відбулася, чи про необґрунтованість податкової вигоди.
Зважаючи на наявність передбачених законодавством первинних та бухгалтерських документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, а рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області № 12503410/41708124 від 13.02.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 (реєстраційний номер документа: 9042866891) в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд апеляційну скаргу ТОВ «НАНОЕКСПО+» залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 – без змін.
Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» є резидентом України - юридичною особою приватного права, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зареєстрование під ідентифікаційним кодом - 41708124, набуло правового статусу платника податку на додану вартість.
Як вбачається з матеріалів справи, товар - сіль технічну, ТОВ «НАНОЕКСПО+» було придбано у ТОВ "МИНЕРАЛИС" на підставі договору поставки від 27.11.2023 №18 (т.1, а.с.26-30).
Постачання солі відбувалося зі станції навантаження - станція «Чорноморська» (для ТІС) Одеської залізниці 400108 за адресою 67543, Одеська обл., Одеський р-н, с.Визирки, вул. Ставніцера Олексія, буд 60 (або станції навантаження - станція «Паромна» Одеської залізниці, 402705, за адресою 68094, Україна, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1 до станції розвантаження - станція Харків-ЛІСКИ.
Також, частина товару - сіль технічна, транспортувалася автомобільним транспортом з Одеської обл., Одеського р-ну, с. Визирки, вул. Ставніцера Олексія, буд 60 на склади ТОВ «НАНОЕКСПО+», зокрема, і за адресою 61045, Харківська обл., м. Харків, вул. Дорошенківська, 1.
Товар - сіль технічна, був переданий заявником за договором товарної позики від 01.02.2024 №01/02-2024 Комунальному підрядному спеціалізованому підприємству по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» (ідентифікаційний код – 03359182) у безпроцентну позику з протизлежувальною добавкою у об`ємі 5000 тон (т.1, а.с.37-38).
01.02.2024 між сторонами підписаний акт приймання-передачі майна (товару), згідно з яким Комунальному підрядному спеціалізованому підприємству по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» було передано у позику сіль технічну кам`яну з протизлежувальною добавкою у об`ємі 5000 тон загальною вартістю 34000000,00 грн. (у т.ч. ПДВ – 5666666,67 грн.). (т.1, а.с.39).
01.02.2024 позивачем була складена податкова накладна №5 на загальну суму 34000000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 5666666,67 грн.) на номенклатуру постачання - сіль технічна кам`яна з протизлежувальною добавкою, яка була направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних 28.02.2024 (т.1, а.с.22).
Складена позивачем податкова накладна від 01.02.2024 №5 була прийнята до Єдиного реєстру податкових накладних із одночасним зупиненням реєстрації у зв`язку з відповідністю платника податків п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.
Відповідно до умов договору товарної позики від 01.02.2024 №01/02-2024, термін повернення позики становив не пізніше 15.02.2024.
ТОВ «НАНОЕКСПО+» звернулося до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» з листом від 09.02.2024 щодо повернення позики.
15.02.2024 позивач звернувся до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» з претензією щодо повернення товарної позики.
У межах справи №922/527/24 ТОВ «НАНОЕКСПО+» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення майна та штрафних санкцій за договором товарної позики № 01/02-2024 від 01.02.2024.
У процесі розгляду судової справи Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» звернулося до ТОВ «НАНОЕКСПО+» з листом про врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди.
Ухвалою від 09.04.2024 по справі № 922/527/24 Господарський суд Харківської області затвердив мирову угоду у справі.
Згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 по справі №922/527/24.ю предметом спору є зобов`язання Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» повернути майно - сіль технічну кам`яну з протизлежувальною добавкою в об`ємі 5000,00 тон вартістю 34000000,00 грн. за договором товарної позики від 01.02.2024 №01/02-2024.
Цей обов`язок Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» було включено у п.п. 4 п. 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 по справі №922/527/24.
У разі невиконання Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» обов`язку за п.п. 4 п. 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 по справі №922/527/24 у Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» виникає обов`язок за п.п. 5 п. 3 ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 по справі №922/527/24 відшкодувати вартість майна – 34000000,00 грн..
Комунальним підрядним спеціалізованим підприємством по ремонту і будівництву автошляхів м.Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» виконано умови мирової угоди шляхом відшкодування вартості майна в сумі 34 000 000,00 грн..
Платежі проведені протягом періоду: 17.04.2024 на суму 15000000,00 грн., 06.05.2024 на суму 9000000,00 грн., 16.05.2024 на суму 9000000,00 грн., 29.05.2024 на суму 1000000,00 грн. (т.1 а.с. 49-52).
30.01.2025 позивачем з метою відновлення (поновлення) процедури реєстрації в Реєстрі спірної податкової накладної були складені пояснення від 30.01.2025 №30.01-1 (т.1, а.с.24-25 зворот).
05.02.2025 ГУ ДПС у Харківській області складено повідомлення від 05.02.2025 №12469178/41708124 про необхідність подання додаткових пояснень і додаткових документів для реєстрації у реєстрі спірної податкової накладної (т.1, а.с.143-144).
13.02.2025 ГУ ДПС у Харківській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації, прийнято рішення №12503410/41708124, яким відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної у Реєстрі.
Судовим розглядом встановлено, що фактичною підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної у Реєстрі контролюючим органом в особі Комісії Головного управління стало ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку.
Не погоджуючись з вказаним Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області №12503410/41708124 від 13.02.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 (реєстраційний номер документа: 9042866891) в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірного Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області №12503410/41708124 від 13.02.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 року (реєстраційний номер документа: 9042866891) в Єдиному реєстрі податкових накладних
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом підпункту а пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) (далі за текстом - ПК України), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом Порядок № 1246).
Зокрема, пункт 12 Порядку № 1246 передбачає, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкової накладної обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі за текстом ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом ЄРПН, Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, яка набула чинності 01.02.2020 (далі за текстом - Порядок № 1165).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з приписами пункту 7 Порядку № 1165, у разі встановлення за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування відповідності відображених в них операцій хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Як вбачається зі змісту отриманої позивачем копії квитанції, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 в ЄРПН слугувала відповідність платника податків п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомлено: показник "D"=.5495%, "Рпоточ"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Критерії ризиковості платника податку визначені у Додатку № 1 до Порядку № 1165.
Відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).
Так, з дослідженої колегією суддів копії квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 встановлено, що відповідач, наводячи показники "D"=.5495%, "Рпоточ"=0, не надає при цьому розрахунку за критерієм підпункту 2 пункту 11 Порядку № 1165, а також не вказує чіткого переліку документів, які слід подати до контролюючого органу в цьому випадку, що дозволяє дійти висновку про безпідставність зупинення реєстрації спірної податкової накладної.
Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі за текстом - Порядок № 520), платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару / послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності / умовним кодом товару / Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Згідно з вимогами пункту 10 Порядку № 520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
За результатами аналізу наведених норм Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 зазначив, що чинними нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова накладна для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.
Крім того, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.
Колегія суддів зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом у своїх рішеннях, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 2540/3009/18.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.
Колегія суддів вказує, що у квитанції про зупинення реєстрації ПН № 5 від 01.02.2024 не наведено чіткого визначення мотивів зупинення комісією ГУ ДПС у Харківській області реєстрації вказаної ПН, вичерпного переліку документів, який необхідно надати, що свідчить про необґрунтованість та невмотивованість такого рішення, оскільки позивач не міг передбачити відсутність яких саме документів може слугувати підставою для відмови в реєстрації вказаної ПН.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що ТОВ "НАНАЕКСПО+" 30.01.2025 вих. № 30.01-1 направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого додано документи на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, В тому числі контролюючому органу було подано розрахункові документи: платіжну інструкцію від 17.04.2024 № 9949 – сума 15 000 000,00 грн.; платіжну інструкцію від 06.05.2024 № 10010 – сума 9 000 000,00 грн.; платіжну інструкцію від 16.05.2024 № 10049 – сума 9 000 000,00 грн.; платіжну інструкцію від 29.05.2024 № 10114 – сума 1 000 000,00 грн..
Разом з тим, підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: " ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку". У графі "Додаткова інформація" рішення інформації не зазначено.
Стосовно посилань Головного управління ДПС у Полтавській області на те, що платником надано документи не в повному обсязі, а саме відсутні розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, колегія суддів зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути саме по собі підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючий орган має навести об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкових накладних з урахуванням відсутності таких документів. Обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
При цьому, колегія суддів зазначає, що контролюючому органу позивачем було подано розрахункові документи на загальну суму 34000000,00 грн.: платіжну інструкцію від 17.04.2024 № 9949 – сума 15 000 000,00 грн.; платіжну інструкцію від 06.05.2024 № 10010 – сума 9 000 000,00 грн.; платіжну інструкцію від 16.05.2024 № 10049 – сума 9 000 000,00 грн.; платіжну інструкцію від 29.05.2024 № 10114 – сума 1 000 000,00 грн..
Колегія суддів вказує, що платник податку ТОВ "НАНОЕКСПО+", за встановлених обставин, після настання першої з умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, а саме – дата відвантаження товарів, відповідно до пунктів 201.7, 201.10 статті 201 ПК України, був зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Колегія суддів зауважує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому, колегія суддів зауважує, що перелік документів, який було надіслано позивачем разом з повідомленням, був достатнім для того, щоб усунути сумніви у контролюючого органу щодо ознак ризиковості господарської операції, за наслідками якої була виписана спірна податкова накладна.
Також, колегія суддів зазначає, що реальність або нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами може бути перевірена контролюючим органом лише під час проведення документальної перевірки позивача та його контрагентів, а, відтак, до предмету доказування у цій справі не належать обставини дійсного (реального) здійснення позивачем господарських операцій.
Питання реальності/нереальності господарських операцій повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 07.12.2022 по справі № 500/2237/20.
Колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.
Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.
Водночас, позивачем своєчасно, за встановленою формою та в повному обсязі, відповідно до приписів пункту 6 Порядку №1165, пункту 5 Порядку №520 і пункту 201.16 статті 201 ПК України подано до ГУ ДПС у Харківській області інформацію та документи, які підтверджують здійснення господарської операції та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної ПН.
ГУ ДПС у Харківській області в ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови в реєстрації спірної ПН в ЄРПН.
Доводи відповідача про те, що наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024220000001321 від 22.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України, відносно ТОВ «НАНОЕКСПО+» підтверджує правомірність зупинення реєстрації податкової накладної на підставі п. 8 Критеріїв, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки статтею 62 Конституції України установлена презумпція невинуватості, яка передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Харківській області при прийнятті рішення №12503410/41708124 від 13.02.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 діяло необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну ТОВ "НАНОЕКСПО+" № 5 від 01.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подачі, колегія суддів зазначає наступне.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Отже, обов`язок щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої платником податків податкової накладної № 5 від 01.02.2024 покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - ДПС України.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ "НАНОЕКСПО+" № 5 від 01.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подачі.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/21178/25 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Харківській області №12503410/41708124 від 13.02.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2024 (реєстраційний номер документа: 9042866891) в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 01.02.2024 (реєстраційний номер документа: 9042866891), подану ТОВ «НАНОЕКСПО+», датою її подання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАНОЕКСПО+» (код ЄДРПОУ 41708124) витрати по сплаті судового збору до суду першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 6661,60 (шість тисяч шістсот шістдесят одна гривня 60 копійок).
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко