КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 року Київ № 320/3464/22
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України та Міністерства оборони України, про визнання противними бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, 
в с т а н о в и в:
у квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України (далі – відповідач 1), у якому просив:
- визнати протиправними бездіяльність та дії, вчинені Департаментом щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії;
- визнати протиправними дії, вчинені Департаментом щодо розрахунку фактичного розміру та виплати належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, що виразились в обчисленні розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 не з урахуванням визначення місяцем початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - грудень 2011 року, та в проведенні виплати такої індексації ОСОБА_1 в розмірі 2488,24 грн;
- визнати протиправними дії, вчинені Департаментом щодо надання відповідної інформації на запити на інформацію ОСОБА_1 від 17.08.2021 та 21.09.2021 по виконанню рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії;
- стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 недоплачену суму індексації грошового забезпечення, передбачену Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 під час проходження служби в Головній інспекції Міністерства оборони України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, у розмірі 24172,57 грн, без урахування сум податку та інших обов`язкових платежів на вказану виплату, обраховану з урахуванням раніше нарахованої та виплаченої суми в розмірі 2488,24 грн замість 26660,81 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» строку надання відповіді на запити ОСОБА_1 від 17.08.2021 та 21.09.2021.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про:
- визнання протиправними бездіяльності та дій, вчинених Департаментом фінансів Міністерства оборони України щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі №640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії;
- визнання протиправними дії, вчинених Департаментом фінансів Міністерства оборони України щодо розрахунку фактичного розміру та виплати належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, що виразились в обчисленні розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 не з урахуванням визначення місяцем початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - грудня 2011 року, та в проведенні виплати такої індексації ОСОБА_1 в розмірі 2488,24 грн;
- стягнення з Департаменту фінансів Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 під час проходження служби в Головній інспекції Міністерства оборони України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, у розмірі 24172,57 грн, без урахування сум податку та інших обов`язкових платежів на вказану виплату, обраховану з урахуванням раніше нарахованої та виплаченої суми в розмірі 2488,24 грн замість 26660,81 грн.
Указане судове рішення прийнято на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з тим, що позовні вимоги фактично спрямовані на виконання іншого судового рішення у справі № 640/1140/19, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження та не передбачає можливості ухвалення нового судового рішення про зобов`язання виконати попереднє судове рішення.
Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. 
За результатами апеляційного перегляду, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2024 - скасовано, а справу направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду в частині позовних вимог, провадження щодо яких було закрито згідно з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2022.
Справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Скрипку І.М.
Ухвалою суду від 27.05.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України (далі – відповідач 2) та Міністерство оборони України (далі – відповідач 3).
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 проведено нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, проте таке нарахування було проведено з порушенням діючих на час виникнення спірних правовідносин норм законодавства та інших нормативно-правових актів, правомірність розміру обрахованої та виплаченої індексації будь-яким чином не підтверджена. Позивач уважає, що бездіяльність, дії та рішення, вчинені відповідачем на виконання рішення суду у справі № 640/1140/19 щодо фактичного розміру нарахування та виплати належної йому індексації грошового забезпечення, а також щодо вирішення питань, порушених у зверненнях по виконанню названого судового рішення, є протиправними та такими, що порушують його права, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду.
Від представника відповідача Міністерства оборони України до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд у задоволенні позову відмовити. Зазначили, що Департамент фінансів Міністерства оборони України та Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України не є належними відповідачами у цій справі, оскільки вказані департаменти є структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України та не є самостійними юридичними особами, а тому не мають власних фінансових рахунків. Належним відповідачем у цій справі є безпосередньо Міноборони.
Відповідач 3 стверджує безпідставність позовних вимог щодо визнання протиправним нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, без урахування місяця початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - грудня 2011 року, обґрунтовуючи наступним.
09.12.2015 Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі – Постанова № 1013), якою передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. При цьому, підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою № 1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери (за винятком працівників 1-3-го тарифних розрядів за ЄТС), окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців. Однак пунктом 3 Постанови № 1013 визначено: «Міністрам (у т.ч. Міністру оборони – прим.), керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078». 
Отже, Постановою № 1013 Уряд фактично зобов`язав із грудня 2015 року підвищити грошові доходи населення працівникам бюджетної сфери з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, з тією метою, щоб із січня 2016 року розпочати заново обчислювати індекс споживчих цін для проведення індексації. Після ухвалення Урядом Постанови № 77 від 11.02.2016, яка застосовується з 01.01.2016, для визначення базового місяця враховується лише підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій та виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, Міноборони вважає, що надає доказ досягнення мети Уряду, визначеної у Постанові № 1013 щодо підвищення складових доходів у сумарному виразі у грудні 2015 році таким чином, щоб підвищення перевищило суму індексації, яку повинні були виплатити у грудні 2015 року та для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078. Тобто, у подальшому при нарахуванні індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів повинне було провадитись наростаючим підсумком, починаючи з січня 2016 року. 
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. 
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді головного інспектора тилового забезпечення Головної інспекції Міністерства оборони України.
Наказом тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України (по особовому складу) від 05.11.2017 № 457 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку з проведенням організаційних заходів) частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до копії витягу з наказу Головного інспектора Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 08.07.2017 № 114, позивач з 08.07.2017 визнаний таким, що справи здав, його виключено зі списків особового складу Головної інспекції Міністерства оборони України, з усіх видів грошового забезпечення та направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік.
19.11.2018 та 10.12.2018 ОСОБА_1 звертався до Департаменту фінансів Міністерства оборони України із запитами на інформацію, в яких просив надати інформацію щодо нарахування або ненарахування індексації грошового забезпечення з 01.01.2015 по липень 2017 року, а також просив надати довідку про нарахування індексації грошового забезпечення за названий період помісячно.
Листами від 27.11.2018 № 248/318/687 та від 17.12.2018 № 248/3/8/732, Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив позивача про те, що за період 2016-2017 років індексація грошового забезпечення військовослужбовців не проводилась, оскільки відповідно до кошторисів на вказаний період, видатки на індексацію передбачені не були.
Судом установлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19, адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017.
Зобов`язано Департамент фінансів Міністерства оборони України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову у справі № 640/1140/19 щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 26660,81 грн та зобов`язання Департаменту фінансів Міністерства оборони України виплатити позивачу рівноцінну та повну компенсацію втрат доходів за сплату відповідно до розділу IV Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що не компенсується відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України з вини відповідача через несвоєчасне нарахування та виплату позивачу зазначеної індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби, суд уважав їх передчасними, оскільки питання розміру виплати індексації грошового забезпечення, як і визначення суми податку, належить до компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому, у разі незгоди з сумою, яка буде нарахована та виплачена позивачу, останній не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.
Враховуючи відсутність підстав уважати, що право на отримання належних позивачу виплат при виплаті індексації грошового забезпечення буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, а тому у задоволенні вимог у названій частині суд у межах справи № 640/1140/19 – відмовив.
Назване рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось.
У подальшому, позивачем до суду подане клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, у якому просив суд:
- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення судового рішення у справі № 640/1140/19;
- за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання судового рішення, у разі підтвердження невиконання та (або) неналежного виконання відповідачем зазначеного судового рішення, накласти на керівника Департаменту фінансів Міністерства оборони України, відповідального за виконання даного рішення, штраф, передбачений частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України;
- у разі визнання обставин, що унеможливлюють виконання відповідачем судового рішення у справі № 640/1140/19, замінити сторону виконавчого провадження у виконавчому листі на Міністерство оборони України.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2021 у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2021 та ухвалено нове судове рішення, яким клопотання ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Департамент фінансів Міністерства оборони України протягом одного місяця з дня прийняття цієї постанови подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у цій справі.
На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021, Департаментом фінансів Міністерства оборони України було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання судового рішення від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19, у якому, зокрема зазначено, що департаментом проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, що підтверджується розрахунком суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 та платіжним дорученням № 248/1/2425 від 02.08.2021 на суму 2488,24 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2021 прийнято поданий представником Міністерства оборони України звіт від 03.08.2021 та визнано звіт таким, що підтверджує виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19.
Не погоджуючись із нарахованою сумою індексації грошового забезпечення на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19, позивач, 17.08.2021 та 21.09.2021 повторно, звернувся до відповідача із запитами на інформацію, у яких просив надати: розрахунок нарахованої на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва № 640/1140/19 суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 із обґрунтуванням розміру такої індексації за кожен місяць окремо та, за наявності, детальним розрахунком незгоди з наданим у матеріалах адміністративної справи № 640/1140/19 розрахунком розміру такої індексації; розрахунок нарахованої рівноцінної та повної компенсації втрат доходів за сплату відповідно до четвертого розділу Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що утримується з одержаної суми індексації грошового забезпечення; розрахунок нарахованої, з підстав зазначених у зверненні від 28.01.2021, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з лютого 2016 року по фактичний місяць виплати цієї індексації із обґрунтуванням розміру такої компенсації за кожен місяць окремо.
Розглянувши звернення позивача, відповідач листом від 26.08.2021 № 248/3/8/350 повідомив позивача, що строк розгляду його запиту продовжено на 20 днів.
Листом від 23.09.2021 № 248/3/8/406 надав запитувану інформацію та документи.
У подальшому, не погоджуючись із бездіяльністю, діями та рішеннями, вчиненими відповідачем на виконання рішення у справі № 640/1140/19, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, застосовуючи нормативно-правові акти, чинні на момент їх виникнення, суд виходив із такого.
За змістом частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», Порядком проведення індексації грошових доходів населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
За правилами частини третьої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
За нормами статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
За приписами частини другої статті 19 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення».
Статтею 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Зі змісту статті 4 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» випливає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Частинами першою-шостою статті 5 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів. Індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 1-1 Порядку № 1078 передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Абзацом 2 пункту 4 Порядку № 1078 передбачено, що оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
У відповідності до пункту 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Наведене у сукупності свідчить про те, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід уважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Зі змісту рішення суду у справі № 640/1140/19, що набрало законної сили, установлено, що у роз`ясненнях Мінсоцполітики від 09.06.2016 № 252/10/136-16, від 04.07.2017 № 220/5140, від 16.07.2017 № 10685/0/14-15/10, від 08.08.2017 № 13700/з та від 08.08.2017 № 78/0/66-17, на які послався представник відповідача у відзиві на позовну заяву у межах справи № 640/1140/19, зазначено, що проведення індексації грошових доходів, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на ці цілі.
Із названого рішення суду також установлено, що підставою для ненарахування позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 відповідач вказував, що індексація грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 № 13700/з та від 08.08.2017 № 78/0/66-17, механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у 2016 та 2017 роках у Міноборони не було.
Крім того, Законом України «Про Збройні Сили України» визначено, що правовою основою діяльності Збройних Сил України (до структури яких входять, в тому числі, військові частини) є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», Статути Збройних Сил України, інші закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, що регулюють відносини в оборонній сфері.
Таким чином, відповідач, у цьому випадку, повинен діяти виключно у відповідності до Закону, який має вищу юридичну силу, а тому, суд критично поставився до посилань відповідача на роз`яснення Мінсоцполітики, як на належну підставу для невиплати позивачу спірної індексації грошового забезпечення, що стало підставою для констатації порушення прав позивача у названій частині.
За правилами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, за результатами розгляду справи № 640/1140/19, суд виснував, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Положеннями Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, чітко визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом із тим, виплата індексації не ставиться названими нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 825/874/17.
Оскільки за результатами розгляду справи № 640/1140/19, суд дійшов висновку, що відповідачем було протиправно не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, тобто до дати звільнення позивача з військової служби, а не за весь липень, як просив останній, а також ураховуючи, що у частині позовних вимог позивача про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у розмірі 26660,81 грн та зобов`язання Департаменту фінансів Міністерства оборони України виплатити позивачу рівноцінну та повну компенсацію втрат доходів за сплату відповідно до розділу IV Податкового кодексу України суми податку на доходи фізичних осіб, що не компенсується відповідно до пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України з вини відповідача через несвоєчасне нарахування та виплату позивачу зазначеної індексації грошового забезпечення під час проходження військової служби, було відмовлено як передчасно заявлені, суд доходить наступних висновків.
Так, на виконання рішення суду у справі № 640/1140/19, Департамент фінансів Міністерства оборони України листом від 23.09.2021 № 248/3/8/406 повідомив, що на виконання рішення суду Міністерством оброни України у відповідності до Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078, була нарахована 02.08.2021 та виплачена 04.08.2021 позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 в сумі 2488,24 грн. Під час нарахування індексації грошового забезпечення за названий період позивачу також нарахована компенсація податку в сумі 454,70 грн. Оскільки індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 нарахована 02.08.2021 та виплачена 04.08.2021, і з дня нарахування до дня виплати індексації не пройшов один і більше місяців, то відповідно до вимог пункту 2 Постанови № 159, підстав для нарахування компенсації не має.
Разом із тим, позивач не погоджується із сумою нарахованої та виплаченої індексації в розмірі 2488,24 грн та стверджує незастосування при її обчисленні місяця початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення – грудень 2011 року, із приводу чого суд зазначає таке.
Верховний Суд, надаючи оцінку пунктам 2, 5 Порядку № 1078, у справах № 400/1118/21 і № 420/3593/20 указав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, в якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Верховний Суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. Із цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Із урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що місяць, в якому відбулось підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 28.09.2022 у справі № 560/3965/21.
Слід зазначити, що зміна посадового окладу відбулася в березні 2018 року відповідно до постанови Кабміну України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
До Постанови № 704 діяла постанова Кабміну України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців з 01.01.2008.
Названа постанова була чинна з 01.01.2008 до 01.03.2018.
Зі змісту позовної заяви слідує, що у жовтні 2011 року відповідно до пункту 4 параграфа 1 наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 31.10.2011 № 1211, позивач був призначений на посаду головного інспектора ресурсного забезпечення озброєння та військової техніки Головної інспекції Міністерства оборони України та згідно з пунктом 1 наказу Головного інспектора Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 02.11.2011 № 157, із 01.11.2011 позивач прийняв названу посаду і приступив до виконання службових обов`язків. Названим наказом позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 2000,00 грн.
У лютому 2015 року у зв`язку з проведенням організаційних заходів відповідно до пункту 3 параграфа 1 наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 26.02.2015 № 116, позивач був увільнений від займаної на той час посади та призначений на посаду головного інспектора тилового забезпечення Головної інспекції Міністерства оборони України та згідно з пунктом 2 наказу Головного інспектора Міністерства оборони України (по стройовій частині) з 27.02.2015 прийняв вказану посаду і приступив до виконання службових обов`язків. 
Стверджує, що розмір посадового окладу, встановленого позивачу пунктом 2 наказу Головного інспектора Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03.03.2015 № 33 після приймання посади головного інспектора тилового забезпечення Головної інспекції Міністерства оборони України, залишився без змін та склав 2000,00 грн.
Відповідно до пункту 11 параграфа 1 наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 12.07.2016 № 644, у липні 2016 року позивач був увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження Міністра оборони України із збереженням за його ж рішенням грошового забезпечення у порядку, визначеному пунктом 9.1 розділу ІХ чинної на той час Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за № 638/15329, виходячи з розміру посадового окладу, встановленого пунктом 2 наказу Головного інспектора Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 03.03.2015 № 33, а саме – 2000,00 грн.
Згідно з пунктом 3 наказу Головного інспектора Міністерства оборони України (по стройовій частині) від 21.07.2016 № 90, з 21.07.2016 позивач приступив до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою головного інспектора тилового забезпечення Головної інспекції Міністерства оборони України з посадовим окладом у розмірі 2000,00 грн.
Пунктом 1 параграфа 1 наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 05.07.2017 № 457, позивача було звільнено з військової служби у запас, та з 08.07.2017 виключено зі списків особового складу Головної інспекції Міністерства оборони України та всіх видів забезпечення. 
Відтак, оскільки останнє підвищення посадового окладу позивача відбулось у листопаді 2011 року, а тому на його переконання, грудень 2011 необхідно вважати базовим місяцем обчислення індексації грошового забезпечення.
Суд погоджується з такими доводами позивача, оскільки абзацом 2 пункту 5 Порядку № 1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Із урахуванням викладеного, позовні вимоги у частині застосування місяця початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення позивача – грудень 2011 року, є обґрунтованими.
Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати спірної індексації без урахування сум податку та інших обов`язкових платежів на вказану виплату, суд зазначає таке.
За правилами пунктів 2, 3 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».
Пунктами 4, 5 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. 
Отже аналіз пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Як уже зазначалось, індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, і як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
При цьому нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ.
Відтак, із урахуванням наведеного правого регулювання, нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 27.07.2023 у справі № 380/813/22 та від 27.09.2023 у справі № 420/23176/21.
Разом із тим, не підлягає задоволенню вимога позивача у частині визначення конкретної суми індексації – 26660,81 грн, оскільки позивачем не обґрунтовано самостійно наданий ним розрахунок розміру індексації за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, ураховуючи, що відповідач такі суми заперечував, та відповідно до розрахунку відповідача така індексація склала 2526,13 грн, із урахуванням утриманого військового збору, та ПДФО, який компенсовано в сумі 454,70 грн. 
Проте із розрахунку відповідача не встановлено, який саме місяць для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) було застосовано, у той час як відповідач 3 заперечував застосування базового місяця - грудень 2011 року.
Оскільки нарахування та виплата сум індексації належить до повноважень відповідача, то останній на виконання цього рішення суду має самостійно обчислити належну до виплату позивачу суму індексації, за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – грудень 2011 року.
Щодо позовних вимог у частині визнання протиправними бездіяльності та дій, вчинених Департаментом щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, суд констатує відсутність підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не наведено належного обґрунтування порушення його прав у названій частині, із урахуванням того, що у відповідь на звернення позивача від 28.01.2021, Департаментом фінансів Міністерства оборони України було надано лист від 11.02.2021 № 248/3/8/69, відповідно до якого зазначили, що виконання рішення суду у справі № 640/1140/19 не можливо з підстав того, що Департамент фінансів Міністерства оборони України не є юридичною особою, а тому не наділений цивільною правоздатністю і дієздатністю, тож не може бути позивачем та відповідачем у суді.
Натомість судом установлено, що у відповідь на звернення позивача від 28.01.2021 про нарахування та виплату індексації за спірний період із компенсацією втрат доходів за сплату сум податку на доходи фізичних осіб, разом із листом від 11.02.2021 № 248/3/8/69, Департаментом було також надано позивачу довідку про нараховане грошове забезпечення за травень-червень 2017 року, а відповідно до банківської виписки позивачу перераховано суму індексації у розмірі 2488,24 грн, та компенсацію ПДФО.
Оскільки спірні правовідносини зводяться фактично до незгоди позивача із сумою нарахованої та виплаченої індексації на виконання рішення суду у справі № 640/1140/19, суд уважає за необхідне вийти за межі позовних вимог з метою належного та ефективного захисту порушеного права.
При цьому, всупереч вимогам статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач заявляючи вимогу про визнання протиправними бездіяльності та дій, вчинених Департаментом щодо вирішення питань, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 28.01.2021 по порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19, не просить суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави для задоволення названої вимоги відповідно до пункту 2 прохальної частини позову, оскільки задоволення названої вимоги не призведе до відновлення порушеного права.
Разом із тим, відповідно до пункту 3 прохальної частини позову, позивач просив суд визнати протиправними дії, вчинені Департаментом щодо розрахунку фактичного розміру та виплати належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, що виразились в обчисленні розміру індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 не з урахуванням визначення місяцем початку обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення - грудень 2011 року, та в проведенні виплати такої індексації ОСОБА_1 в розмірі 2488,24 грн, із приводу чого суд зазначає таке.
За змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Оскільки порушенням прав позивача відбулось з боку Департаменту фінансів Міністерства оборони України, що не заперечується учасниками справи, ураховуючи, що відповідно до норм процесуального закону, суб`єкт владних повноважень – це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, із метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд уважає за необхідне визнати протиправними дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – грудень 2011 року.
Як убачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, належним відповідачем у спірних правовідносинах є саме Міністерство оборони України, що ним фактично визнається у відзиві на позовну заяву. 
У зв`язку із цим, позов підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – грудень 2011 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
За наведеного, у задоволенні позовної вимоги про стягнення з Департаменту на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми індексації грошового забезпечення, передбаченої Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 за період з 01.01.2016 по 08.07.2017 під час проходження служби в Головній інспекції Міністерства оборони України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 у справі № 640/1140/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, у розмірі 24172,57 грн, без урахування сум податку та інших обов`язкових платежів на вказану виплату, обраховану з урахуванням раніше нарахованої та виплаченої суми в розмірі 2488,24 грн замість 26660,81 грн, слід відмовити із зазначених вище підстав.
Враховуючи викладене у сукупності, позов підлягає задоволенню частково.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Департаменту фінансів Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – грудень 2011 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ: 00034022; місцезнаходження: 03168, м. Київ, пр. Повітряних Сил, буд. 6) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 08.07.2017, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) – грудень 2011 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.