ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/13132/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Андрусенко О.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» до Рівненської митниці про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (далі – ТзОВ «ДОК-АГРО») звернулося з адміністративним позовом до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000076/1 від 08.10.2025 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000244 від 08.10.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення товару декларант позивача подав до Рівненської митниці МД №25UA204150003327U0. Однак, відповідачем прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від №UA204150/2025/000076/1 від 08.10.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000244 від 08.10.2025. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.
Позивач не погоджується із таким рішенням та зазначає, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару уповноваженою ним особою були подані передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) необхідні документи, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України (тобто чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця), у зв`язку з чим давали можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору (за основним методом). При цьому, відсутність у поданих документах усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та наявність в цих документах розбіжностей є надуманою відповідачем обставиною, яка не могла бути підставою для витребування додаткових документів.
Відтак, позивач вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: до митного оформлення надано копії митних декларації країни відправлення (Китай) від 12.07.2025 № 151320250000002565 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у них; згідно коносаменту від 15.07.2025 №KTLSHAF25070372, порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 30.09.2025 №06616, маршрут перевезення Воля Барановська–Хрубешов–Ізов–Клевань, при цьому до МД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України; рахунок від 03.10.2025№464 не містить відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.
Враховуючи викладене, з метою підтвердження інформації щодо заявленої митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, митницею направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою надати додаткові документи: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів по маршруту Воля Барановська –Хрубешов– Ізов–Клевань та по вартості перевантаження під час морського перевезення; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 5) належним чином оформлений страховий поліс; 6) копію митної декларації країни відправлення (Китай) з перекладом.
Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби: товар №1 за МД від 23.05.2025 №25UA204150001385U1 – 1,4501 дол. США/кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 234916,2 дол. США (162000,0 кг х 1,4501 дол. США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 9685266,0433 грн. (234916.2,0 дол. США х 41,2286 грн/дол. США).
З огляду на наведене вище, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від №UA204150/2025/000076/1 від 08.10.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000244 від 08.10.2025 є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що усі викладені у відзиві твердження жодним чином не спростовують викладені у позовній заяві доводи.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
03.08.2023 між ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) та Aollen Biotech Co. Ltd. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №23SK414. Продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним контрактом товару (пункт 1.1). Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар в порядку та строки, встановлені цим Контрактом до тому (пункт 1.3). Базис поставки товару згідно з законодавством України з правилами «INCOTERMS-2020» вказано у відповідному додатку (специфікації) до Контракту (пункт 2.1). Валюта контракту і платежу долар США (пункт 3.1.). Ціна товару, що поставляється по даному Контракту зазначена у відповідному Додатку (специфікації) до Контракту (пункт 3.2).
Оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку: 1-й етап: 30% передоплата протягом 7 (семи) календарних днів з моменту узгодження і підписання сторонами специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний розпочати виробництво товару з дня отримання попередньої оплати на своєму банківському рахунку; 2-й етап: оплата 70% вартості товару повинно бути здійснено покупцем до прибуття товару в порт призначення та не пізніше ніж 30 днів з моменту відправлення (пункт 4.1). Сторони контракту можуть передбачити інші умови оплати товару, які вказуються в специфікації на поставку відповідної партії товару, що є невід`ємною частиною Контракту (пункт 4.2) (а.с. 52-54).
З метою здійснення господарської операції між покупцем та продавцем було укладено специфікацію від 09.05.2025 №17 щодо продажу: 1) L-lysine HCL feed grade 98.5% CAS 657-27-2/L-лізин кормовий 98.5% CAS 657-27-2 Meihua brand HS (код УКТЗЕД 2922410000), вартістю 158760,00 дол. США; 2) L-Threonine feed grade CAS №72-19-5/L – треонін кормовий CAS 657-27-2/L Meihua brand HS (код УКТЗЕД 2922500090), вартістю 51612,00 дол. США; 3 ) L-lysine Suiphate feed grade 70% CAS60343-69-3/ L-лізин сульфат кормовий 70% CAS60343-69-3 Meihua brand HS (код УКТЗЕД 2309909690), вартістю 138888,00 дол. США; 4 ) L-ISOLEUCINE FEED GRADE CAS73-32-5/ L ізолейцин кормовий CAS73-32-5 HS (код УКТЗЕД 2922498500), вартістю 46270,00, а разом 395530,00 дол. США, в якій було визначено наступні умови оплати: 20% - передоплата; 80% - перед завантаженням. Термін поставки визначено: червень початок липня 2025 року (а.с. 61).
Продавцем було надіслано покупцю проформу-інвойс від 09.05.2025 №PI25K0319 (а.с. 59) щодо здійснення оплати за товар в сумі 395530,00 дол. США.
На виконання умов пункту 4.1 контракту від 03.08.2023 №23SK414, cпецифікації від 09.05.2025 №17 та на підставі проформи-інвойсу від 09.05.2025 №PI25K0319, ТзОВ «ДОК АГРО» було здійснено оплату в розмірі 79106,00 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 23.05.2025 (а.с. 42), в розмірі 78305,60 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 20.06.2025 (а.с. 41), в розмірі 238118,40 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 20.06.2025 (а.с. 41).
06.10.2025 для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару («Органічна хімічна сполука: L-лізин моногідрохлорид 98,5% - 162000 кг. CAS №: 657- 27-2. Дата виробництва: 04.07.2025, термін придатності: Постачається у вигляді білих або світло-коричневих гранул чи 03.07.2027. порошку, добре розчинних у воді, які додають до кормів для забезпечення збалансованого раціону, сприяє синтезу білків в організмі, покращує ріст і розвиток тварин. Упакований в мішки по 25кг. Торговельна марка: Meihua. Виробник: Jilin Meihua Amino Acid Co., Ltd., Ltd., CN.»), декларант позивача подав МД №25UA204150003327U0 (а.с. 55). Фактурна вартість товару становить 158760,00 дол. США (еквівалентно 6545452,54 грн). Митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються) на рівні 7624004,86 грн з урахуванням транспортних витрат у сумі 1078552,32 грн. До митної декларації додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.08.2023 №23SK414 (а.с. 52-54); специфікацію від 09.05.2025 №17 (а.с. 61); проформу інвойс від 09.05.2025 №PI25K0319 (а.с. 59); комерційний інвойс від 25.06.2025 №SK25YY1709 (а.с. 50); коносамент від 15.07.2025 №KTLSHAF25070372 (а.с. 47); пакувальний лист від 25.06.2025 №б/н; банківський платіжний документ у формі swift від 23.05.2025 (а.с. 42); банківський платіжний документ у формі swift від 20.06.2025 (а.с. 41); банківський платіжний документ у формі swift від 02.07.2025 (а.с. 40); експортну митну декларацію країни відправлення від 12.07.2025 №151320250000002565; накладна УМВС від 30.09.2025 №06616 (а.с. 37-39); довідку про транспортні витрати від 03.10.2025 №27 (а.с. 27); договір №27/02/24 про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 27.02.2024 (а.с. 33-34); заявку від 12.07.2025 (а.с. 28); рахунок на оплату від 03.10.2025 №464 (а.с. 35).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів по маршруту Воля Барановська –Хрубешов– Ізов–Клевань та по вартості перевантаження під час морського перевезення; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 5) належним чином оформлений страховий поліс; 6) копію митної декларації країни відправлення (Китай) з перекладом.
На електронне повідомлення митниці декларант позивача подав додаткові пояснення від 07.10.2025 за вих. №07/10 (а.с. 62-65) разом з такими документами: міжнародні транзитні документи (Т1) – MRN №25PL322080NST0B4M4, №25PL322080NST13ZM0, №25PL322080NST14TM0, №25PL3220801NSTC98M1, №25PL322080NSTC9MM7, №25PL322080NSTCA6M8; копію декларації країни відправлення від 12.07.2025 №151320250000002565; виписки по рахунку за 23.05.2025, 20.06.2025 та 02.07.2025.
08.10.2025 Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204150/2025/000076/1 (а.с.60) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204150/2025/000244 (а.с.48).
У графі 33 оскаржуваного рішення від 08.10.2025 №UA204150/2025/000076/1 зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: до митного оформлення надано копії митних декларації країни відправлення (Китай) від 12.07.2025 № 151320250000002565 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у них; згідно коносаменту від 15.07.2025 №KTLSHAF25070372, порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 30.09.2025 №06616, маршрут перевезення Воля Барановська–Хрубешов–Ізов–Клевань, при цьому до МД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України; рахунок від 03.10.2025№464 не містить відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо.
Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, рівень митної вартості товару становить 1,4201 дол.США/кг за МД №25UА204150001385U1 від 23.05.2025.
Товар було випущено у вільний обіг за МД від 08.10.202525UA204150003406U9 (а.с. 56-57).
Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з частиною другою статті 53 МК України: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.08.2023 №23SK414 (а.с. 52-54); специфікацію від 09.05.2025 №17 (а.с. 61); проформу інвойс від 09.05.2025 №PI25K0319 (а.с. 59); комерційний інвойс від 25.06.2025 №SK25YY1709 (а.с. 50); коносамент від 15.07.2025 №KTLSHAF25070372 (а.с. 47); пакувальний лист від 25.06.2025 №б/н; банківський платіжний документ у формі swift від 23.05.2025 (а.с. 42); банківський платіжний документ у формі swift від 20.06.2025 (а.с. 41); банківський платіжний документ у формі swift від 02.07.2025 (а.с. 40); експортну митну декларацію країни відправлення від 12.07.2025 №151320250000002565; накладна УМВС від 30.09.2025 №06616 (а.с. 37-39); довідку про транспортні витрати від 03.10.2025 №27 (а.с. 27); договір №27/02/24 про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 27.02.2024 (а.с. 33-34); заявку від 12.07.2025 (а.с. 28); рахунок на оплату від 03.10.2025 №464 (а.с. 35).
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Як було встановлено судом, 03.08.2023 між ТОВ «ДОК-АГРО» (покупець) та Aollen Biotech Co. Ltd. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт №23SK414. Продавець приймає на себе зобов`язання з поставки і передачі в порядку і строки, встановлені даним контрактом товару (пункт 1.1). Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар в порядку та строки, встановлені цим Контрактом до тому (пункт 1.3). Базис поставки товару згідно з законодавством України з правилами «INCOTERMS-2020» вказано у відповідному додатку (специфікації) до Контракту (пункт 2.1). Валюта контракту і платежу долар США (пункт 3.1.). Ціна товару, що поставляється по даному Контракту зазначена у відповідному Додатку (специфікації) до Контракту (пункт 3.2).
Оплата товару за цим договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок в наступному порядку: 1-й етап: 30% передоплата протягом 7 (семи) календарних днів з моменту узгодження і підписання сторонами специфікації до контракту. Продавець зобов`язаний розпочати виробництво товару з дня отримання попередньої оплати на своєму банківському рахунку; 2-й етап: оплата 70% вартості товару повинно бути здійснено покупцем до прибуття товару в порт призначення та не пізніше ніж 30 днів з моменту відправлення (пункт 4.1). Сторони контракту можуть передбачити інші умови оплати товару, які вказуються в специфікації на поставку відповідної партії товару, що є невід`ємною частиною Контракту (пункт 4.2) (а.с. 52-54).
З метою здійснення господарської операції між покупцем та продавцем було укладено специфікацію від 09.05.2025 №17 щодо продажу: 1) L-lysine HCL feed grade 98.5% CAS 657-27-2/L-лізин кормовий 98.5% CAS 657-27-2 Meihua brand HS (код УКТЗЕД 2922410000), вартістю 158760,00 дол. США; 2) L-Threonine feed grade CAS №72-19-5/L – треонін кормовий CAS 657-27-2/L Meihua brand HS (код УКТЗЕД 2922500090), вартістю 51612,00 дол. США; 3 ) L-lysine Suiphate feed grade 70% CAS60343-69-3/ L-лізин сульфат кормовий 70% CAS60343-69-3 Meihua brand HS (код УКТЗЕД 2309909690), вартістю 138888,00 дол. США; 4 ) L-ISOLEUCINE FEED GRADE CAS73-32-5/ L ізолейцин кормовий CAS73-32-5 HS (код УКТЗЕД 2922498500), вартістю 46270,00, а разом 395530,00 дол. США, в якій було визначено наступні умови оплати: 20% - передоплата; 80% - перед завантаженням. Термін поставки визначено: червень початок липня 2025 року (а.с. 61).
Продавцем було надіслано покупцю проформу-інвойс від 09.05.2025 №PI25K0319 (а.с. 59) щодо здійснення оплати за товар в сумі 395530,00 дол. США.
На виконання умов пункту 4.1 контракту від 03.08.2023 №23SK414, cпецифікації від 09.05.2025 №17 та на підставі проформи-інвойсу від 09.05.2025 №PI25K0319, ТзОВ «ДОК АГРО» було здійснено оплату в розмірі 79106,00 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 23.05.2025 (а.с. 42), в розмірі 78305,60 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 20.06.2025 (а.с. 41), в розмірі 238118,40 дол. США, що підтверджується банківським платіжним документом у формі swift від 20.06.2025 (а.с. 41).
При цьому, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (1078552,32 грн.), що не заперечується відповідачем. Такі витрати підтверджено поданими разом із митною декларацією: довідкою про транспортні витрати від 03.10.2025 №27 (а.с. 27); договором №27/02/24 про надання транспортних та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 27.02.2024 (а.с. 33-34); заявкою від 12.07.2025 (а.с. 28); рахунком на оплату від 03.10.2025 №464 (а.с. 35)..
Отже, заявлена декларантом за першим методом митна вартість оцінюваного товару підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару, при цьому товарно-супровідні документи не містять відомостей, що відповідно до визначених сторонами контракту умов позивач має нести інші витрати.
Щодо аргументів відповідача у спірному рішенні про те, що до митного оформлення надано копії митних декларації країни відправлення (Китай) від 12.07.2025 №151320250000002565 без перекладу, що унеможливлює перевірку відомостей зазначених у них, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.
Згідно листа Державної митної служби України від 08.10.2010 р. № 11/2-10.16/11627- ЕП, адресованого Начальникам регіональних митниць (крім Регіональної інформаційної митниці), Начальникам митниць, з метою вирішення питання практичної реалізації Угоди про інформаційне забезпечення між Держмитслужбою та Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати, 02.08.2010 підписано протокол, яким передбачено, зокрема, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР може використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації такої декларації та її перекладу на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати. Відтак, вимога органу доходів і зборів про надання перекладу документів українською мовою є правомірною лише у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей.
Вказані висновки відповідають правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18, від 31.03.2020 у справі № 160/7049/19, від 25.11.2020 у справі № 640/4941/19.
Проте, суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не наведено обставин в обґрунтування необхідності надання перекладу вказаної експортної декларації, пов`язаних з перевіркою або підтвердженням відомостей, зазначених у митній декларації.
З приводу тверджень відповідача про те, що згідно коносаменту від 15.07.2025 №KTLSHAF25070372, порт призначення Гданськ (Польща), згідно накладної УМВС від 30.09.2025 №06616, маршрут перевезення Воля Барановська–Хрубешов–Ізов–Клевань, при цьому до МД не надано транспортних документів та документів, що підтверджують понесені витрати за усім маршрутом перевезення товарів до митного кордону України, то суд зазначає таке.
27.02.2024 між ФОП ОСОБА_1 (Перевізник-Експедитор) та ТзОВ «ДОК-АГРО» (Замовник) було укладено Договір про надання транспортних та транспортно – експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №27/02/24 (а.с. 33-34) відповідно до умов якого Перевізник-Експедитор зобов`язується доставити ввірений йому згідно замовлення вантаж до пункту призначення (або організувати доставку вантажу) у встановлений Договором та додатками до нього строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується сплатити за це перевезення встановлену плату. (пункт 1.2. та розділ 1. Договору). Замовник залучає ПеревізникаЕкспедитора для організації перевезення вантажу, а Перевізник-Експедитор зобов`язується організувати доставку вантажу до місця призначення й організувати його видачу вантажоодержувачеві (вповноваженій особі вантажоодержувача) у ідповідності до Заявки Замовника (Додаток 1 до цього Договору), а Замовник зобов`язується оплатити встановлену плату за здійснене у відповідності до Заявки перевезення (підпункт 3.1 Договору). 
Згідно накладної УМВС від 30.09.2025 № 06616, у графі 3 чітко зазначено повний маршрут транспортування: Китай – Гданськ (Польща) – Клевань (Україна), що підтверджує безперервність маршруту доставки товару з країни відправлення до місця митного оформлення. Також у графі 22 накладної УМВС від 30.09.2025 № 06616 додатково вказано ключові транзитні пункти маршруту, зокрема: Воля Барановська – Хрубешів – Ізов – Клевань, що узгоджується з типовим маршрутом контейнерного перевезення територією Польщі та України. 
Вказані документи узгоджуються між собою за змістом, датами, пунктами відправлення, призначення та ідентифікаційними ознаками вантажу, що унеможливлює сумнів у достовірності наданих відомостей. 
Відповідно до Довідки про транспортні витрати №27 від 03.10.2025р, транспортні витрати становлять 1275440,76, в т.ч.:
- морське перевезення за маршрутом Далянь (Китай) м. Гданськ (Польща); міжнародне залізничне перевезення за маршрутом м. Гданськ (Польща) – Воля-Барановська (Польща) до пункту пропуску Володимир-Волинський (Україна) становить 1053786,48 грн;
- залізничне перевезення за маршрутом пункт пропуску Володимир Волинський (Україна) – смт. Клевань, Рівненська область (Україна). Організація автоперевезення по маршруту смт. Клевань, Рівненська область (Україна) – смт. Локачі, Волинька область (Україна) – 196888,44 грн.
В довідці також зазначено, що експедиційні витрати входять в митну варітсть та становлять 24765,84 грн.
Як виснував Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
При цьому, суд зауважує, що станція Воля Барановська- це залізнична станція в Польщі, яка є важливим перевантажувальним терміналом на широкій лінії LHS (лінія з широкою колією), призначеною для перевезення вантажів. Вона розташована між станціями Хрубешів та останньою станцією LHS, що робить її ключовим пунктом для митного оформлення та перевантаження різноманітних вантажів між різними типами транспорту. Таким чином під час транспортування товару залізничним транспортом за маршрутом м. Гданськ - ст. Клевань, проміжним терміналом перевантаження за цим маршрутом виступає ст. Воля-Барановська. Там відбувається перевантаження з потягу Гданськ - ст. Воля Барановська на потяг ст. Воля Барановська - ст. Клевань, це також входить у вартість перевезення, оскільки Воля Барановська є проміжним терміналом перевантаження за основним маршрутом, про що також було повідомлено митний орган листом від 07.10.2025 за вих. №07/10 (а.с. 62-65). 
З огляду на вказане, транспортування товару за маршрутом: Гданськ (Польща) - Воля Барановська (Польща) входило в комплекс транспортних послуг наданих декларанту експедитором ФОП ОСОБА_1 , а підтверджуючі документи було надано митному органу.
Також не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що рахунок від 03.10.2025№464 не містить відомостей про розмір інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні товарів, зокрема, оформлення транзитних документів, портові збори, зберігання товарів в порту призначення тощо, з огляду на таке.
У рахунку на оплату від 03.10.2025 № 464 та довідці про транспортні витрати від 03.10.2025 №27, наданих перевізником-експедитором, чітко зазначено найменування виконаних робіт та наданих послуг, а також визначено загальну вартість транспортних послуг за всім маршрутом перевезення задекларованого товару, а саме: морське перевезення за маршрутом Dalian (China) - м. Гданськ (Польща); міжнародне залізничне перевезення за маршрутом м. Гданськ (Польща) – Воля Барановська (Польща) – пункт пропуску Володимир-Волинський (Україна), на загальну суму 1 053 786,48 гривень. 
Крім того, транспортно-експедиторська діяльність передбачає, що Експедитор має право виставляти рахунок у вигляді зведеної вартості транспортних послуг, без деталізації кожного допоміжного платежу (портових зборів, оформлення транзитних документів, витрат на зберігання тощо). Всі такі витрати є складовими єдиної вартості транспортно-експедиційних послуг і не підлягають окремому виділенню, якщо інше прямо не передбачено договором із замовником. 
Як наслідок, позивачем було подано повний пакет документів, які підтверджують понесені транспортні витрати, а саме: рахунок на оплату від 03.10.2025 №464 та довідку про транспортні витрати від 03.10.2025 №27та ці документи безпосередньо підтверджують вартість транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України та були заявлені декларантом під час митного оформлення у встановленому порядку. 
Отже, зазначення митницею про відсутність інших додаткових витрат, які зазвичай присутні при інтермодальному перевезенні є лише припущенням, яке не ґрунтується на нормах законодавства та фактичних доказах; митний орган не має права висувати вимоги щодо документального підтвердження витрат, які не були понесені декларантом, або вимагати деталізації вартості понад ту, яка визначена у виставленому експедитором рахунку, у зв`язку з цим вимога митного органу є необґрунтованою та такою, що ґрунтується на формальному підході без урахування норм чинного законодавства і фактичних обставин. 
Загальна вартість наданих експедитором послуг поза межами території України становить 1078552,32 грн (1053786,48 грн + 24765,84 грн експедиторські послуги), які й були задекларовані декларантом, в той же час відповідач не ставить під сумнів розмір вартості послуг за перевезення, а отже будь-які розбіжності в даному випадку відсутні.
З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.
Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Ненадання додаткових документів (прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару) також не свідчить про недобросовісність позивача та не може позбавляти його можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару. Більше того, суд наголошує, що під час митного оформлення товару, декларантом позивача надавався прайс-лист виробника товару.
Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).
Щодо необхідності надання транспортних (перевізних) документів та виписок з бухгалтерської документації, то суд зауважує, що декларантом позивача під час митного оформлення товару було надано документи, які підтверджували вартість понесених витрат на перевезення товару та банківські виписки, а тому необхідності повторного витребування вказаних документів не було.
При цьому, безпідставною є вимога митного органу про надання страхових документів, оскільки з поданих митному органу документів чітко вбачається, що страхування вантажу не здійснювалося. Доказів протилежного відповідачем не надано.
З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Більше того, не дивлячись на те, що за однією митною декларацією оформлялися інші товари (31 товарна позиція), спірне рішення прийняте тільки стосовно коригування митної вартості товару №1, хоч їх оформлення здійснювалося за тим ж самими документами. Таким чином, відповідач вибірково скоригував митну вартість товару без наведення при цьому обґрунтування такого коригування, не довівши підстав для таких дій.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 08.10.2025 №UA204150/2025/000076/1 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити.
Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Отже, враховуючи, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.10.2025 №UA204150/2025/000244 винесена з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 08.10.2025 №UA204150/2025/000076/1, яке судом визнано протиправним та скасовано, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 9320,92 грн., сплачений платіжною інструкцією від 06.11.2025 №4884 (а.с. 16).
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів від 08.10.2025 №UA204150/2025/000076/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.10.2025 №UA204150/2025/000244.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» судовий збір у розмірі 9320,92 грн (дев`ять тисяч триста двадцять грн 92 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОК-АГРО» (45516, Волинська область, Володимирський район, село Кремеш, вулиця Локацька, 2а, ідентифікаційний код юридичної особи 40955973).
Відповідач: Рівненська митниця (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, 104, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958370).

Суддя О. О. Андрусенко