Провадження № 2/557/48/2025
Справа № 557/1376/24 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді  Тишкуна П.В.
секретар судового засідання  Гуменюк Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гоща цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Авто», Приватного акціонерного товариства «Транспортна лізингова компанія» про стягнення відшкодування за збитки в дорожньо-транспор
ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору.
ОСОБА_1 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , ТзОВ «Сатурн-Авто», ПрАТ «Транспортна лізингова компанія» про стягнення з відповідачів солідарно відшкодування за збитки в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 193864,38 грн., а також відшкодування судових витрат пов`язаних із залученням експерта в сумі 3500 грн, витрат на правову допомогу, витрат по сплаті судового збору та 20000 грн. моральної шкоди.

ІІ. Стислий виклад позицій учасників справи. 
А. Позиція позивача.
На обгрунтування своїх вимог зазначає, що 18 серпня 2021 року о 20:10 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді водія ТОВ «Сатурн-Авто» та виконуючи службові обов`язки. перебуваючи в стані сп`яніння. керуючи автомобілем «MERCEDES BENZ ACTROS», р.н. НОМЕР_1 з причепом CARNEHL CHKC, р.н. НОМЕР_2 на а/д М-06 Київ-Чоп 306 км +62 м, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного інтервалу, порушив вимоги підпункту «б» п.2.3, пп.10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем CHERY TIGGO, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , чим спричинив пошкодження його автомобілю та завдав значних матеріальних збитків.
Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля CHERY TIGGO, р.н. НОМЕР_3 .
Постановю Гощанського районного суду від 05 жовтня 2021 року (справа № 557/1415/21) ОСОБА_3 визнано винним скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до Звіту про оцінку №74/30.08.21 ринкова вартість автомобіля CHERY TIGGO, р.н. НОМЕР_3 складає 409 462,65 грн. а вартість відновлювального ремонту 654 03537 грн., вартість ТЗ після ДТП складає 85598,27 грн. Враховуючи, що витрати на відновлювальний ренонт перевищують ринкову вартість автомобіля до ДТП, розмір матеріальної шкоди. завданої в ДТП з вини водія ОСОБА_2 відповідно ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» вираховується як різниця ринкової вартості ТЗ до ДТП та після ДТП: 409 462,65 - 85 59827 = 323 86438 грн. Витрати на послуги експерта склали 3500,00 грн. 
На момент ДТП автомобіль винуватця - «MERCEDES BENZ ACTROS», р.н. НОМЕР_1 , був забезпечений ПАТ «Страхова Компанія «КРАЇНА» полісом №АР/5532969, а причеп CARNEHL CHKC, р.н. НОМЕР_2 - полісом №АР/5532971 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. 
Про дану подію позивач повідомив ПрАТ «Страхова Компанія «Країна» та виконав всі обов`язкові дії для врегулювання страхового випадку. 21.02.22р. ПрАТ «Страхова Компанія «Країна» сплатила страхове відшкодування за полісом №АР/5532969 в сумі 130 000,00 грн. Враховуючи цю виплату невідшкодованою залишається сума 193 864,38 грн. Інших виплат на відшкодування завданих збитків з вини ОСОБА_2 позивач ні від кого не отримував, а тому звернувся до суду про стягнення цих коштів з відповідачів солідарно.
Крім того, оскільки відповідачі відмовилися відшкодувати йому збитки добровільно, він був змушений звернутися до адвоката за правовою юридичною допомогою, вартість послуг з правової допомоги склала 64772,00 грн., які також підлягають до стягнення з відповідачів.
Також ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок ДТП йому було завдано суттєву моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, у негативних емоціях та шокового стану, як в момент ДТП так і від подальших наслідків, у негативних емоціях, які він змушений переживати кілька місяців від втрати власного транспортного засобу. Зазначена подія спричинила суттєві зміни житті, які полягають у порушених нормальних життєвих зв`язків, неможливістю жити власним життям. працювати та відпочивати, необхідністю вирішувати проблеми після ДТП зі здоров`ям, спілкуватися із страховою компанією, експертами та адвокатами, та займатись збором документів для відновлення порушеного права та нести відповідні додаткові матеріальні витрати. Він змушений користуватися послугами таксі та просити в користування авто у знайомих, в той час коли його автомобіль знищений з вини відповідачів. За викладених обставин позивач вважає розумним і справедливим розмір завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн., які просить стягнути з відповдачів.

Б. Позиція відповідачів.
09.01.2025 до суду від представника відповідача ТОВ «Сатурн-Авто» Ісаєнка ОВ. надійшли до суду письмові пояснення, у яких вказує на те, що вимоги позивача є необгрунтованими та безпідставними, в тому числі по відношенню до ТОВ «Сатурн-Авто». 
18 серпня 2021 року мала місце ДТП за участю водія товариства ОСОБА_2 .
Відповідач підтверджує, що наказом № 61 від 11.08.2020 належний йому транспортний засіб «MERCEDES BENZ ACTROS 264» 2007 року випуску, кузов НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , та напіпричіп САRNEHL, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 закріплено за водієм ТОВ «Сатурн-Авто» - ОСОБА_2 . 
Наказом «Про організацію роботи та норму тривалості робочого часу» № 73 від 01.04.2021 на період роботи з червня по жовтень 2021 року встановлено для працівників товариства, а саме водіїв автотранспортних засобів такий режим роботи автогаражного господарства: - початок роботи: 07 год. 00 хв.; - закінчення роботи: 19 год. 00 хв.; - перерва на обід: з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.. Також встановлено шестиденний робочий день з одним вихідним днем – неділя та затверджено норму тривалості робочого часу для працівників, які працюють на умовах шестиденного робочого тижня з одним вихідним днем: 40 годин на тиждень, 7 годин на день.
При цьому, 05.05.2021 між ТОВ «БУД-РЕСУРС» та ТОВ «Сатурн-Авто» було укладено Договір 05/05-2о21 від 05.05.2021 «Про перевезення вантажів автомобільним транспортом», де ТОВ «БУД-РЕСУРС» виступало замовником, а ТОВ «Сатурн-Авто» виконавцем (Перевізником).
Так, відповідно до п. 1.2, п.2.1 вказаного Договору перевізник виконує для замовника перевезення вантажів обсягом й за номенклатурою, обумовлених заявками, що подає замовник. Перевезення вантажу здійснюється вантажним транспортом виконавця шляхом перевезення вантажу з об`єкту замовника, за наступним графіком: понеділок-п`ятниця з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., субота з 07 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., неділя – вихідний.
Відповідно до укладеного сторонами договору від 05.05.2021 Додатку № 1 до нього, для виконання замовлення ТОВ «БУД-РЕСУРС» було надано 4-ри автомобіля за якими закріплено водіїв, в тому числі автомобіль MERSEDES BENZ ACTROS 264» державний номерний знак НОМЕР_1 за яким було закріплено водія ОСОБА_2 
05.10.2021 постановою Гощанського районного суду Рівненської області (справа № 557/1415/21) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В той же час, він керував автомобілем в позаробочий час, самовільно. У зв`язку з цим ОСОБА_2 було оголошено догану відповідно до наказу № 77-П від 20.08.2021 «Про оголошення догани ОСОБА_2 » 
Відтак, оскільки в момент ДТП ОСОБА_2 не виконував трудових (службових) обов`язків, ТОВ «Сатурн-Авто» не несе відповідальності за цивільно-правові наслідки цього ДТП в розумінні статті 1172 ЦК України. 
Також зауважує, що вимоги позивача про стягнення збитків не обгрунтовані належними і допустимими доказами, а подана ним до позовної заяви копія Звіту № 74/30.08.21 від 30 серпня 2021 не може бути належним і допустимим доказом понесених збитків, оскільки при проведенні оцінки не були присутні всі особи, що були учасниками ДТП, та не було повідомлено осіб до яких заявлено цей позов. Також вважає, завищеним та не обгрунтованим розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу, як і те, яким чином відповідачі ТОВ «Сатурн-Авто» та ПАТ «Транспортна лізингова компанія» завдали позивачеві моральну шкоду і як визначається її розмір. 
Відповідачі ОСОБА_2 та ПАТ «Транспортна лізингова компанія» відзиву, пояснень та заяв до суду не подали.

ІІІ.  Рух справи та процесуальні дії суду.
Ухвалою Гощанського районного суду від 24 жовтня 2024року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відповідачам надано строк для подання відзиву на позовну заяву
Протокольними ухвалами 27.11.2024, 10.01.2025, 15.02.2025, 10.03.2025, 01.04.2025, 14.05.2025, 16.07.2025, 14.02.2025, 09.09.2025, 15.10.2025 підготовчі судові засідання було відкладено за клопотаннями представників сторін та у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про те, що він був повідомлений про розгляд справи у суді.
Ухвалою суду від 11.11.2025 закрито підготовче провадження у справіта призначено її до розгляду по суті. 
Ухвалою від 08.12.2025 вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

IV. Пояснення учасників справи.
В суде засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Згідно заяви, позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.
Представник відповідача ТзОВ «Сатурн-Авто» в судове засідання не з`явився. Просив проводити розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову до ТзОВ «Сатурн-Авто» відмовити повністю.
Представник відповідача ПАТ «Транспортна лізингова компанія» та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відзив на позов не подавали. 

V. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Як встановлено судом, постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 05.10.2021 року, справа № 557/1415/21, ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. За змістом постанови суду 18.08.2021 о 20 год. 10 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 306 км + 62 м водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «MERCEDES BENZ ACTROS», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом CARNEHL CHKC д.н.з. НОМЕР_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом CHERY TIGGO д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив підпункт «б» п.2.3, пп.10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.
Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 власником автомобіля CHERY TIGGO, р.н. НОМЕР_3 є ОСОБА_1 .
Як вбачається з постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 08.12.2021, у справі №557/1414/21, 18.08.2021 року о 20 год. 10 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 306 км+62 м водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «MERСEDES –BENZ ACTROS», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом CARNEHL CHKC 34/HS, в у стані алкогольного сп`яніння.що підтверджується тестом №4036 від 18.08.2021, результат огляду позитивний та становить 2,20 ‰ проміле, чим порушив пп «а» п 2.9 Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 судом визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Вказані обставини сторонами не оспорюються. 
На момент ДТП автомобіль «MERCEDES BENZ ACTROS», р.н. НОМЕР_1 ,, яким керувала особа, що була визнана судом винною у ДТП, був забезпечений ПАТ «Страхова Компанія «КРАЇНА» полісом №АР/5532969, а причеп CARNEHL CHKC, р.н. НОМЕР_2 - полісом №АР/5532971 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.
Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку №74/30.08.21 від 30.08.2021, складеного ФОП ОСОБА_5 , ринкова вартість автомобіля CHERY TIGGO, р.н. НОМЕР_3 складає 409 462,65 грн. а вартість відновлювального ремонту 654 03537 грн., вартість ТЗ після ДТП складає 85598,27 грн. 
На заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування від 11.11.2022, ПрАТ «Страхова Компанія «Країна» повідомила, що 18.02.2022 було прийнято рішення проздіймнення на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 130000, 00 грн., тобто у межах страхової суми, передбаченої полісом №АР/5532969, який забезпечено транспортний засіб MERСEDES –BENZ ACTROS», д.н.з. НОМЕР_1 . Водночас виплата страхового відшкодування за полісом №АР/5532971, яким забезпечено напівпричіп CARNEHL CHKC 34/HS не пепедбачена законом та не здійснюється страховиком. Таким чином, ПрАТ «Страхова Компанія «Країна» виконав всі обов`язкові дії для врегулювання страхового випадку.
Статтею 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Посилаючись на вказану норму представник позивача вважає, що до стягнення на користь його довірителя підлягає сума 323 86438 грн., як різниця ринкової вартості ТЗ до ДТП та після ДТП: 409 462,65 - 85 598,27 грн.
Враховуючи виплату ПрАТ «Страхова Компанія «Країна» у розмірі 130000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 21.02.2021, невідшкодованою залишається сума 193 864,38 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.
Представник відповідача ТОВ «Сатурн-Авто» заперечуючи розмір завданої шкоди, визначеної позивачем, зазначає, що подана позивачем до позовної заяви копія Звіту № 74/30.08.21 від 30 серпня 2021 не може бути належним і допустимим доказом понесених збитків, оскільки при проведенні оцінки не були присутні всі особи, що були учасниками ДТП, та не було повідомлено осіб до яких заявлено цей позов. 
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». 
Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 працював на посаді водія у ТОВ «Сатурн-Авто». Проте, відповідач заперечує те, що він керував транспортним засобом виконуючи трудові обов`язки.
З наданої представником відповідача копії наказу № 61 від 11.08.2020, вбачається, що належний йому транспортний засіб «MERCEDES BENZ ACTROS 264» 2007 року випуску, кузов НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_1 , та напіпричеп САRNEHL, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_6 , державний номерний знак НОМЕР_7 закріплено за водієм ТОВ «Сатурн-Авто» - ОСОБА_2 . 
На підтвердження своїх доводів у заперечення позовних вимог представником відповідача ТОВ «Сатурн-Авто» надано суду надано суду ряд письмових доказів, зокрема: копію наказу ТОВ «Сатурн-Авто» «Про організацію роботи та норму тривалості робочого часу» № 73 від 01.04.2021, відповідно до якого на період роботи з червня по жовтень 2021 року для працівників товариства, а саме водіїв автотранспортних засобів, встановлено режим роботи автогаражного господарства:
- початок роботи: 07 год. 00 хв.; - закінчення роботи: 19 год. 00 хв.; - перерва на обід: з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.
Також встановлено шестиденний робочий день з одним вихідним днем – неділя та затверджено норму тривалості робочого часу для працівників, які працюють на умовах шестиденного робочого тижня з одним вихідним днем: 40 годин на тиждень, 7 годин на день.
З наданого представником відповідача ТОВ «Сатурн-Авто» договору «Про перевезення вантажів автомобільним транспортом» №05/05-2о21 від 05.05.2021, укладеного між ТОВ «БУД-РЕСУРС» та ТОВ «Сатурн-Авто» та Додатку №1 до цього договору, вбачається, що ТОВ «БУД-РЕСУРС» виступало замовником, а ТОВ «Сатурн-Авто» виконавцем (Перевізником).Для виконання перевезень Виконавець надає замовнику транспортні засоби, зокрема і автомобіль «MERCEDES BENZ ACTROS 264», номер автомобіля НОМЕР_1 , номер причепа НОМЕР_7 , водій ОСОБА_2 .
Згідно п. 1.2, п.2.1 вказаного Договору перевізник виконує для замовника перевезення вантажів обсягом й за номенклатурою, обумовлених заявками, що подає замовник. Перевезення вантажу здійснюється вантажним транспортом виконавця шляхом перевезення вантажу з об`єкту замовника, за наступним графіком: понеділок-п`ятниця з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., субота з 07 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., неділя – вихідний.
З наказу ТОВ «Сатурн-Авто» №77-П від 20.08.2021 вбачається, що у зв`язку з порушенням умов використання транспортного засобу, а саме керування ним у неробочий час, за порушення трудової дисципліни водію ОСОБА_2 було оголошено догану. Підстава: доповідна записка інженера з транспорту від 20.08.2021, пояснення ОСОБА_2 від 20.08.2021.
Представник відповідача ТОВ «Сатурн-Авто» зазначає, що надані ним письмові докази спростовують твердження позивача щодо того, що відповідач ОСОБА_2 виконував трудові (службові) обов`язки на момент вчинення ним ДТП за участі позивача, а тому ТОВ «Сатурн-Авто» не несе відповідальності за цивільно-правові наслідки цього ДТП в розумінні статті 1172 ЦК України. 
З доводами представника відповідача суд погоджується з огляду на те, що вказані вище обставини свідчать про те, що пред`явлення позову у цій справі до ТОВ «Сатурн-Авто» є безпідставним, оскільки хоча під час судового розгляду встановлено, що відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сатурн-Авто», проте судом було також встановлено, що ОСОБА_2 о 20 год. 10 хв. 18.08.2021 керував джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем «MERCEDES BENZ ACTROS 264», номер автомобіля НОМЕР_1 , номер причепа НОМЕР_7 , володільцем якого є ТОВ «Сатурн-Авто», у позаробочий час, самовільно.
Позивачем не спростовано належними доказами тверджень представника відповідача про те, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_2 не виконував трудові обов`язки. Клопотань про витребування у роботодавця, доказів щодо виконання відповідачем трудових обов`язків - позивчач не заявляв.
При цьому, відповідно до ст.1172 ЦПК України покласти відповідальність на юридичну або фізичну особу можливо лише за шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом наведених правових норм доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Отже, мета доказування - з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок з доказування. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Позивачем не обгрунтовано у позовній заяві та не доведено жодним доказом ні вину відповідачів ТОВ «Сатурн-Авто» та ПАТ «Транспортна лізингова компанія» у заподіянні шкоди йому та його майну, ні того, що вони мають будь-яке відношення до заподіяння вказаної шкоди.
За таких обставин позовні вимоги вищевказаних відповідачів задоволенню не підлягають як необгрунтовані. 
При цьому, ч 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Оскільки ОСОБА_2 було визнано винним рішенням суду у вчиненні ДТП, внаслідок якого було пошкоджено автомобіль позивача, то компенсація позивачу завданої шкоди підлягає саме відповідачем ОСОБА_2 , оскільки останній внаслідок своїх протиправних дій є винним у вчиненні ДТП, яке знаходиться у причинному зв`язку зі шкодою, завданою внаслідок ДТП.
Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із відповідача суд виходить з наступного.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. 
Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Суд вважає доведеним з боку позивача є розмір матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля, що залишився невідшкодованим з урахуванням виплаченого страхового відшкодування - 193864,38 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .
Що стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., то суд прийшов до наступних висновків.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Згідно з п. 3, п. 9 ППВСУ № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за вчасною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості».
Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Суд приймає доводи позивача, щодо завданих йому внаслідок дій відповідача моральних страждань і вважає, що на його користь слід стягнути 20000 грн. моральної шкоди.
Щодо понесених позивачем судових витрат.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати: на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведення експертиз.
Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до п. 6, 7 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Як встановлено судом із копії квитанції до прибуткого ордера №74/30.08.21 від 30.08.2021 позивачем було сплачено на користь експерта ОСОБА_6 за послуги зі складання звіту №74/30.08.21 кошти в сумі 3500 грн. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. 
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду позивачем надано копію угоди про надання правової допомоги від 21.10.2021 та копію додаткової угоди про надання правової допомоги від 19.10.2022 та копію квитанції до прибуткового ордера від 21.10.2021 про перерахування позивачем адвокату Лукашенку С.П. 21000 грн., відповідно до угоди про правову допомоги
Також позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1938,64 грн. та 1211.20 грн., що підтверджується квитанціями про оплату.
На підставі ст.141 ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені судові витрати слід покласти на відповідача. 
Враховуючи викладене,керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитки в розмірі 193864 (сто дев`яносто три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн.38 коп. та 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 27649 (двадцять сім тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 84 коп., з яких: 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп. витрати на правничу допомогу, 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. витрати пов`язані із залученням експерта та 3149 (три тисячі сто сорок дев`ять ) грн.84 коп. сплачений позивачем судовий збір. 
У задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Авто», Приватного акціонерного товариства «Транспортна лізингова компанія» про стягнення відшкодування за збитки в дорожньо-транспортній пригоді — відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Авто», м.Київ, проспект Перемоги, 91, ЄДРПОУ:40149310.
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Транспортна лізингова компанія», м.Київ, вул. Княжий Затон, ЄДРПОУ:36825438.

С у д д я        П.В. Тишкун