ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14 січня 2026 року	Справа №: 695/4709/25	

Номер провадження 3/695/62/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , 15 жовтня 2025 р. о 23 год. 37 хв., у с. Благодатне, дорога Н-16, 12км, керував транспортним засобом Джеллі, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, виконавчим провадженням 57167734 від 12.09.2018 р. та за судовим наказом 712/7916/18, від 10.08.2018 р.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ст. 126 ч.3 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання його захисника – адвоката Олійника С.В. про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
У клопотанні про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, адвокат вказує, що 15.10.2025 о 23 год. 37 хв. у с. Благодатне (Чапаєвка), а/д Н-16 (Золотоноша-Черкаси- Сміла-Умань) 12 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом GeПy СК д.н.з НОМЕР_1 . В цей час був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що ОСОБА_1 керував автомобілем будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами. На вказане ОСОБА_1 заперечив, повідомивши, що заборгованість по аліментах у нього відсутня, тому він на законних підставах керує автомобілем. Працівники поліції пояснень ОСОБА_1 до уваги не взяли та оформили протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП. У протоколі ОСОБА_1 надав пояснення, що аліменти виплачені в повному обсязі.
У той же час на підставі судового наказу № 712/7916/18 Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.08.2018 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? заробітку (доходу), центральним відділом ДВС м. Черкаси 12.09.2018 відкрите виконавче провадження № 57167734.
Постановою від 09.04.2019 у вказаному виконавчому провадженні, у зв`язку з тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 10.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 12 015,31 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Так як ОСОБА_1 ще у 2023 році повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів та станом на 15.10.2025 заборгованість зі сплати аліментів була відсутня він 16.10.2025 прибув до відділу ДВС, де державний виконавець видав йому розрахунок, який підтверджував відсутність заборгованості по аліментам, і повідомив, що в цей же день буде винесена постанова про скасування тимчасово обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відносно боржника ОСОБА_1 , здійсненого Першим ВДВС у м. Черкаси убачається, що після винесення постанови від 09.04.2019 у ОСОБА_1 з вересня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці - була відсутня, а станом на вересень 2025 року наявна переплата у розмірі 39 920,44 грн.
Постановою від 16.10.2025 у вказаному виконавчому провадженні, оскільки заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 16.10.2025 відсутня, скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлене постановою від 09.04.2019.
Окрім того ОСОБА_1 являється військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 .
В силу п. 3 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, зокрема проходження боржником військової служби за призовом під час мобілізації.
Згідно ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачена, зокрема заборона керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КупАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.
Із змісту протоколу від 16.10.2025 серії ЕПР1 № 484546 слідує, що 15.10.2025 о 23 год. 37 хв. у с. Благодатне (Чапаєвка), а/д Н-16 (Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань) 12 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом GeПy СК д.н.з НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами виконавчим провадженням № 57167734 від 12.09.2018 та судовим наказом № 712/7916/18 виданого 10.08.2018, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Даний протокол вимогам, які встановлюються до змісту протоколу, визначених у ст. 256 КУпАП - не відповідає.
Оскільки у ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами виконавчим провадженням № 57167734 від 12.09.2018 та судовим наказом № 712/7916/18 виданого 10.08.2018.
Разом з тим згідно судового наказу з нього стягуються аліменти та жодних обмежень у керуванні транспортними засобами вказаним судовим наказом на нього не накладалося. Так само і виконавче провадження № 57167734 відкрито за даним судовим наказом про стягнення аліментів. Протокол назви документу та його реквізитів, яким накладене тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами відносно ОСОБА_1 - не містить.
Отже у протоколі суть скоєного правопорушення не сформована.
Як вбачається із обставин справи, що на підставі судового наказу № 712/7916/18 Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.08.2018 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? заробітку (доходу) центральним відділом ДВС м. Черкаси 12.09.2018 відкрите виконавче провадження № 57167734.
Постановою від 09.04.2019 у вказаному виконавчому провадження, у зв`язку з тим, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 10.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 12 015,31 грн., що перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Тобто, згідно вказаної постанови та в силу ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлене щодо ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами мало часові рамки такого обмеження, а саме з моменту винесення постанови та до моменту погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Водночас обмеження не залежало від прийняття рішення державним виконавцем про його скасування.
Оскільки ОСОБА_1 ще у 2023 році повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів та станом на 15.10.2025 заборгованість зі сплати аліментів була відсутня, тому 16.10.2025 він прибув до відділу ДВС, де державний виконавець видав йому розрахунок, який підтверджував відсутність заборгованості по аліментам, і повідомив, що в цей же день буде винесена постанова про скасування тимчасово обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відносно боржника ОСОБА_1 , здійсненого Першим ВДВС у м. Черкаси убачається, що після винесення постанови від 09.04.2019 у ОСОБА_1 з вересня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці - була відсутня, а станом на вересень 2025 року наявна переплата у розмірі 39 920,44 грн.
Таким чином 15.10.2025 о 23 год. 37 хв. у с. Благодатне (Чапаєвка), а/д Н-16 (Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань) 12 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом GeПy СК д.н.з НОМЕР_1 на законних підставах. Оскільки з моменту погашення у вересні 2023 року заборгованості зі сплати аліментів, встановлене постановою від 09.04.2019 тимчасове обмеження у керуванні транспортними засобами втратило свою силу, було припинене згідно закону (ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»)
Керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 розумів, що з моменту повного погашення заборгованості зі сплати аліментів, припинилась дія встановлених щодо нього тимчасових обмежень у праві керування транспортним засобом про що він надав пояснення у протоколі.
Наведене в свою чергу свідчить про відсутність у нього умислу на порушення встановленого щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, та як наслідок, відсутність в його діях однієї зі складових адміністративного правопорушення - суб`єктивної сторони.
До того ж постановою від 16.10.2025 у вказаному виконавчому провадженні, оскільки заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 16.10.2025 відсутня, скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлене постановою від 09.04.2019.
Триваюча бездіяльність державного виконавця з вересня 2023 року (після погашення ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів) по 16.10.2025 (фактичне скасування постанови про тимчасове обмеження) щодо винесення постанови про скасування відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для продовження відповідного тимчасового обмеження та не може слугувати передумовою для його відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 являється військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком.
У матеріалах справи не міститься доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні, а навпаки підтверджується, що працівник поліції при оформленні протоколу не врахував пояснення ОСОБА_1 про фактичне погашення заборгованості зі сплати аліментів, перевірку таких обставин не здійснив та передчасно оформив протокол про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищенаведене, враховуючи положення ст. 284 КУпАП сторона захисту вважає, що наявні підстави просити суд про закриття провадження у даній справі за реабілітуючою підставою, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Пунктом 2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами – до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Постанови, зазначені у п.п.1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Постанови, зазначені у п.п.1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч.5 ст.74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч.3 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Об`єкт даного правопорушення: безпека дорожнього руху та законність порядку керування ТЗ.
Об`єктивна сторона: діяння у формі керування транспортним засобом особою, на яку поширюється тимчасове обмеження права керування (наприклад, через несплату аліментів).
Суб`єктивна сторона: умисел. 
Суб`єкт: фізична особа, яка вчинила правопорушення, тобто водій, який має тимчасове обмеження.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних та наявних у справі доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №484546 від 16.10.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 15 жовтня 2025 р. о 23 год. 37 хв., у с. Благодатне, дорога Н-16, 12км, керував транспортним засобом Джеллі, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, виконавчим провадженням 57167734 від 12.09.2018 р. та за судовим наказом 712/7916/18, від 10.08.2018 р.;
- копією постанови державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 09.04.2019 ВП № 57167734 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 при примусовому виконання судового наказу Соснівського районного суду №712/7916/18 від 10.08.2018 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 ;
- згідно витягу з ІПНП від 16.10.2025 р. у водія ОСОБА_1 посвідчення водія вилучене;
- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин вчинення адміністративного правопорушення про які заначено в протоколі.
- копією постанови державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Черкаси від 16.10.2025 ВП № 57167734, що була додана стороною захисту до клопотання про закриття провадження у справі, про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 при примусовому виконанні судового наказу Соснівського районного суду №712/7916/18 від 10.08.2018 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .
Судом достовірно встановлені такі факти:
- постановою державного виконавця від 09.04.2019 р. ОСОБА_1 було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;
- 15.10.2025 р. працівниками поліції зупинено автомобіль під керування ОСОБА_1 ;
- постановою державного виконавця від 16.10.2025 р. ОСОБА_1 було скасовано тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
- згідно розрахунку ДВС від 20.10.2025 р., наданого стороною захисту, у ОСОБА_1 станом на вересень 2025 р. відсутня заборгованість за сплати аліментів, а навпаки наявна переплата.
Отже на момент зупинки транспортного засобу – 15.10.2025 р. водій ОСОБА_1 був обмежений у праві керування, яке скасоване державним виконавцем наступного дня – 16.10.2025.
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.
Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.
У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».
Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).
Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушив вимоги ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.
У відповідності до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
З огляду на обставини справи, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.126 КУпАП за малозначністю, оголосивши усне зауваження, оскільки діяння вчинене ним містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 3 ст.126 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
В той же час, судом встановлено, що обмеження права керування транспортними засобами застосоване до ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів. Згідно розрахунку ДВС від 20.10.2025 р., наданого стороною захисту, у ОСОБА_1 станом на вересень 2025 р. відсутня заборгованість за сплати аліментів, а навпаки наявна переплата.
На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети – виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.
На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також приймаючи до уваги малозначність вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.126 КУпАП, за малозначністю, оголосивши усне зауваження, а провадження по справі закрити.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 9, 23, 30, 40-1, 126, 245, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.126 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення, оголосивши усне зауваження.
Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.126 КУпАП - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Бойко Н.В.