МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 р.  	№ 400/3617/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу 
за позовом	військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, , 	
до відповідача	ОСОБА_1 , , 	
про	стягнення вартості предметів військового майна в розмірі 15872,45 грн,	

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача вартості предметів військового майна, які отриманні у користування під час проходження військової служби за мобілізацією у Національній гвардії України у розмірі 15872,45 гривні.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.01.2025 № 49 було призначено службове розслідування, за результатами якого встановлено факти самовільного залишення відповідачем військової частини, а також недоносу речового та інвентаризаційного військового майна відповідачем на загальну вартість 15872,45 гривні. Оскільки у позивача відсутня можливість утримати кошти з відповідача, він звернувся до суду з цим позовом.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ, ЗАЯВИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
На поштову адресу відповідача згідно з Відповіді від 18.04.2025 № 1304434 з Єдиного державного демографічного реєстру суд надіслав ухвалу від 18.04.2025, яку він не отримав у зв`язку із відсутністю адресата, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 27.04.2025 до поштового відправлення № 0610248049068.
Отже, зазначені ухвали не були вручені відповідачу з незалежних від суду причин.
Відповідно до абзацу першого пункту 5 частини шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак слід вважати, що копії вищенаведених ухвал вручені відповідачу належним чином.
Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву не скористався.
У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС України, суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 50 відповідача з 04.03.2022 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
10.01.2025 командир батальйону, в підпорядкуванні якого перебував відповідач, подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України рапорт про виявлення 10.01.2025 відсутності відповідача за місцем служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.01.2025 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування щодо неприбуття до місця несення служби зі звільненням без поважних причин відповідача.
Згідно з пунктом 6 наказа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.01.2025 відповідача виклчючено з 10.01.2025 з усіх видів забезпечення.
За результатами службового розслідування було складено Висновок службового розслідування від 07.02.2025, згідно з яким командиру військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України запропоновано, зокрема, стягнути з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 15872,45 гривні.
До документів службового розслідування було додано, зокрема, довідки балансової вартості втраченого майна.
Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.02.2025 № 188 «Про результати службового розслідування» (далі – Наказ № 188) наказано:
вважати підтвердженою вину відповідача щодо неповернення військового майна в місце видачі та зберігання, яке було йому видано в тимчасове користування для виконання службово-бойових завдань (пункт 5);
стягнути з відповідача відповідно до п. 1 ст. 10, п. 1 ст. 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб, за шкоду заподіяну державі» суму завданої шкоди у розмірі 15872,45 грн (пункт 6).
З метою відшкодування завданої відповідачем шкоди, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 813/1045/18 сформовано правовий висновку, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у цій справі щодо відшкодування державі в особі відповідної військової частини шкоди, завданої особою шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням військової (публічної) служби, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.
Таким чином, оскільки предметом у цій справі є відшкодування відповідачем майнової шкоди суб`єкту владних повноважень (військовій частині), тому вона належить до юрисдикції адміністративних судів.
Що стосується безпосередньо спірних правовідносин, то суд зазначає наступне.
Відповідно до преамбули Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі – Закон № 160-ІХ) цей Закон визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Згідно з пунктом 4 статті 1 Закону № 160-ІХ матеріальна відповідальність – вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону № 160-ІХ (у редакції, чинній до 10.05.2025) порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.
Пунктом 2 розділу І Порядку проведення службового розслідування у Національній гвардії України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.04.2020 № 347, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.2020 за № 473/34756 (далі – Порядок № 347), встановлено, що службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам (далі – шкода), проводиться з дотриманням вимог положень Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» та цього Порядку.
Отже, військовослужбовець Національної гвардії України може бути притягнутий до матеріальної відповідальності за результатами службового розслідування, проведеного з дотриманням вимог Закону № 160-ІХ і Порядку № 347.
Абзацом першим частини другої статті 8 Закону № 160-ІХ передбачено, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.
Згідно з пунктом І розділу Х Порядку № 347 у разі виявлення факту завдання прямої дійсної шкоди (далі — шкода) державі командир (начальник) військової частини протягом трьох днів після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб про втрату, знищення або пошкодження військового майна письмовим наказом призначає службове розслідування для встановлення причин, умов завдання шкоди, її розміру, вартості майна та винних осіб.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 347 службове розслідування призначається письмовим наказом, у якому підстави для призначення службового розслідування;
прізвище, ім`я, по батькові особи, стосовно якої має бути проведено службове розслідування (якщо її встановлено), та її посада;
мета проведення службового розслідування;
посадова особа, якій доручено проведення службового розслідування, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування);
матеріально-технічне забезпечення роботи посадової особи чи комісії на час проведення службового розслідування (за потреби).
Суд встановив, що згідно з преамбулою наказа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.01.2025 «Про призначення службового розслідування» метою проведення службового розслідування за фактом виявлення відсутності на місці служби відповідача є уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню вказаного правопорушення, з`ясування вини та покарання виних.
Згідно з частиною шостою статті 8 Закону № 160-ІХ за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.
Відповідно до пункту 3 розділу ІV Порядку № 347 завершення службового розслідування визначається датою затвердження командиром (начальником), який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі – висновок службового розслідування).
Висновок службового розслідування підписується особами, які проводили службове розслідування, та візується посадовою особою юридичної служби. У разі встановлення порушення порядку проведення службового розслідування та/або вимог законодавства посадова особа юридичної служби надає свої письмові заперечення, які долучаються до матеріалів службового розслідування. Після підписання висновок службового розслідування подається на затвердження командиру (начальнику), який призначив службове розслідування. (пункт 7 розділу VІІ Порядку № 347).
Згідно з абзацами шостим-дев`ятим пункту 8 розділу VII Порядку № 347 до матеріалів службового розслідування за фактом завдання матеріальної шкоди також додаються:
акти ревізій (перевірок), інвентаризаційні описи, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів;
довідка про вартісну оцінку завданої шкоди (з урахуванням зносу) за підписом начальників відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності;
акти контрольних звірянь, замірів, зважування та інших контрольно-перевірних дій.
Відповідно до частини сьомої статті 8 Закону № 160-ІХ якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
За результатами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 10.01.2025 «Про призначення службового розслідування», військовослужбовець, якому було доручено провести відповідне службове розслідування, 07.02.2025 склав і підписав Висновок службового розслідування.
Згідно з описом документів службового розслідування матеріали службового розслідування містять копію книги видачі та приймання спеціальних засобів від 04.10.2023 № 151, довідки балансової вартості втраченого майна. Відповідно до цих довідок за відповідачем обліковується речове майно загальною вартістю 15872,45 грн, що підлягає утриманню з нього.
На підставі статей 1, 3, 4 і 12 Закону № 160-ІХ у Висновках службового розслідування запропоновано командиру військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України стягнути з відповідача суму завданої шкоди у розмірі 15872,45 гривні.
Відповідно до пункту 6 наказа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.02.2025 № 188 «Про результати службового розслідування» (далі – Наказ № 188) наказано стягнути з відповідача відповідно до п. 1 ст. 10, п. 1 ст. 13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб, за шкоду заподіяну державі» суму завданої шкоди у розмірі 15872,45 гривні.
Відтак позивачем було дотримано порядок проведення службового розслідування, за результатами якого належними доказами було підтверджено факт заподіяння відповідачем шкоди.
У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку (стаття 12 Закону № 160-ІХ).
Відповідно до пункту 2 наказа командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.04.2025 № 100 призупинено військову службу відповідача, звільнено з посади т виключено зі списків особового складу.
За таких обставин, завдана відповідачем шкода підлягає стягненню в судовому порядку.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягає.
Керуючись статтями 9, 22, 139, 238, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 задовольнити повністю.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України вартість предметів військового майна, які отриманні у користування під час проходження військової служби за мобілізацією у Національній гвардії України у розмірі 15872,45 гривні.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
6. Учасники справи:
позивач: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 );
відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).
7. Повний текст рішення суду складений 19.01.2026.

Суддя В.Г.Ярощук