Справа № 947/38637/25
Провадження № 2/517/7/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі
головуючого судді Меєчка О.М.,
за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

установив:

26 грудня 2025 року до Захарівського районного суду Одеської області з Київського районного суду м. Одеси для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ТДВ «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 22 січня 2024 року в м. Одеса по вулиці Академіка Корольова, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків. 
В судовому порядку ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП. Тобто, судом установлено факт вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди та самовільного залишення місця пригоди. Крім цього, відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, за те що він керував транспортним засобом не маючи відповідного права керування таким транспортним засобом.
Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ТДВ «Страхова група «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-3863415.
Відповідно до ремонтної калькуляції, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 63547 гривень 40 копійок.
Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 07 березня 2024 року між власником транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 (потерпілою особою) та ТДВ «Страхова група «Оберіг» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 61000 гривень. 
На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також ураховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «Страхова група «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 61000 гривень.
У зв`язку із викладеним вище, представник позивача звернувся до суду та на підставі підпунктів «б» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) просить суд стягнути із відповідача в порядку регресу заборгованість у сумі 61000 гривень.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2025 року цивільну справу за позовом ТДВ «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано за територіальною підсудністю до Захарівського районного суду Одеської області. Дана ухвала набрала законної сили 06 листопада 2025 року (а.с. 31).
Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 26 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та її розгляд відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 40).
У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 45). Водночас надала до суду заяву, у якому вказала, що ТДВ «Страхова група «Оберіг» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 46).
Відповідач у судове засідання не з`явився хоча належним чином, в порядку визначеному статтями 128-131 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернута суду з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 48). Відповідач про причини неявки суд не повідомив та не подав до суду відзив та заяву про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до частини 7 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З довідки ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 25).
Згідно із пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Ураховуючи зазначене, а також те, що повістка про виклик у судове засідання судом направлялася належним чином за офіційним зареєстрованим місцем проживання відповідача, а конверт повернувся на адресу суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, а тому за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом установлено, що між ТДВ «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АР-003863415. Згідно умов полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 160000 гривень, за шкоду, заподіяну здоров`ю 320000 гривень, розмір франшизи 2500 гривень. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 (зв.а.с. 1).
Постановою Київського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2024 року у справі № 947/4737/24, водія ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, за те, що він будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22 січня 2024 року о 21 год 00 хв по вул. Академіка Корольова, 50 в м. Одесі, в порушення пункту 2.10 (а) ПДР залишив місце пригоди. Вказана постанова набрала законної сили 08 березня 2024 року (а.с. 15).
Постановою Київського районного суду міста Одеси від 27 лютого 2024 року у справі № 947/4710/24, водія ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, за те, що він 22 січня 2024 року о 21 год 00 хв по вул. Академіка Корольова, 50 в м. Одесі, керував автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дана постанова набрала законної сили 11 березня 2024 року (а.с. 14).
Постановою Київського районного суду міста Одеси від 29 лютого 2024 року у справі № 947/4680/24, водія ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 22 січня 2024 року о 21 год 00 хв по вул. Академіка Корольова, 50 в м. Одесі за участю транспортного засобу «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказана постанова набрала законної сили 12 березня 2024 року (а.с. 16).
Згідно із частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Верховний Суд у своїй постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 320/4938/17 наголосив, що преюдиційність грунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Згідно із копією ремонтної калькуляції № 47948 від 27 лютого 2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 63547 гривень 40 копійок (зв.а.с.19 – а.с. 21).
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 (а.с. 17).
07 березня 2024 року представником за довіреністю власника транспортного засобу «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 – ОСОБА_3 подано до ТДВ «Страхова група «Оберіг» заяву про виплату страхового відшкодування в узгодженому розмірі 61000 гривень (а.с. 22).
ТДВ «Страхова група «Оберіг» було складено страховий акт № 47948/1 від 01 квітня 2024 року на суму страхового відшкодування у розмірі 61000 гривень та дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 22 січня 2024 року о 21 год 00 хв в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 50 визнано страховим випадком (зв.а.с.22).
01 квітня 2024 року ТДВ «Страхова група «Оберіг» перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 61000 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції № 27162 (а.с. 35).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка га відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із частиною 1 статті 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно із частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до підпунктів «б» та «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Отже, ураховуючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив її місце, ТДВ «Страхова група «Оберіг» здійснило страхове відшкодування завданої шкоди, тому у страховика, виникло право регресного позову до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування – 61000 гривень.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та стягнення із відповідача страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 61000 гривень.
Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1059800 грн).
Згідно із частиною 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Відповідно до платіжної інструкції № 34592 від 16 вересня 2025 року ТДВ «Страхова група «Оберіг», у відповідності до вказаних положень закону сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронній формі з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у розмірі 2422 гривень 40 копійок (а.с. 1).
Отже, з урахуванням задоволення позову, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України та частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача також потрібно стягнути судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 7300 грн, суд дійшов такого висновку.
На підтвердження витрат правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року, укладеного між ТДВ «Страхова група «Оберіг» та адвокатом Войціховським А.В., в якому вартість підготовки та направлення до суду позовної заяви складає 7300 грн (зв.а.с. 35 – а.с. 37), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 1208 від 20 березня 2020 року, виданого на ім`я Войціховського А.В. (а.с. 38), копію довіреності № 2025/Ю/5 від 17 липня 2025 року, згідно якої ТДВ «Страхова група «Оберіг» уповноважила адвоката Войціховського А.В. представляти інтереси товариства в судах різних інстанцій (зв.а.с. 38), копію акта приймання-передачі наданих послуг № 47948 від 16 вересня 2025 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року на суму 7300 гривень, згідно якого на вказану суму надано наступні послуги: ознайомлення та аналіз документів страхової справи (1 год) – 1460 гривень, надання клієнту консультацій та роз`яснень з правових питань (0,5 год) – 730 гривень, складання позовної заяви (3 год) – 4380 гривень, підготовка додатків направлення документів до суду та іншим учасникам (0,5) год – 730 гривень (а.с. 39).
Відповідно до пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з частинами 4-6 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отож суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) міститься висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічний висновок (обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами) наведений: у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
Відповідачем не заявлялося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Водночас щодо співмірності витрат на правничу допомогу суд зазначає таке.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 724/318/21 (провадження № 61-19599св21) міститься висновок, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, фактично виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, суд вважає обґрунтованим та доведеним доказами заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 7300 гривень, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, статтями 6, 22, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 19, 27, 83, 137, 141 175, 274-275, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» грошові кошти у розмірі 61000 (шістдесят одна тисяча) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 7300 (сім тисяч триста) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повний текст рішення суду складено 26 січня 2026 року.
Відомості про сторони у справі:

позивач – Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», код ЄДРПОУ 39433769, місцезнаходження: вул. Васильківська, буд. 14, м. Київ, 03040;

відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя