Справа № 759/20818/25  суддя в І-й інстанції Жмудь В.О.
Провадження № 33/824/5799/2025 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 грудня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1  адвоката Маловічко Ірини Віталіївнина постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Катеринівка, Бердичівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 4247070, 16 серпня 2025 року о 09 годині 06 хвилин у місті Києві по проспекту Академіка Палладіна, 45А, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 318D», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510», прилад ARMF-0251, що підтверджується тестом № 1401 від 16 серпня 2025 року, результат огляду позитивний - 0,27 ‰, чим порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Маловічко І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та в порядку аналогії закону застосувати положення ст. 69 КК України накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу без застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Маловічко І.В. вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 , які давали право працівникам поліції зупиняти транспортний засіб під керуванням останнього. Ні записи з боді-камер/відеоресстраторів, які до того не є безперервними, ні документи матеріалів справи не містять інформації про надання поліцейським інформації та направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не було повідомлено про право в разі незгоди з результатами тесту пройти огляд в закладі охорони здоров`я, не запропоновано та не вручено працівником поліції направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я не було надано навіть для ознайомлення гр. ОСОБА_1 . В постанові суду не надано правову оцінку тому, що поліцейський спочатку запропонував водію пройти тест на приладі Драгер, а вже згодом поліцейським була названа така ознака як запах з ротової порожнини. Також протокол про адміністративне правопорушення було складено 16 серпня 2025 року о 09:23 поліцейськими іншого екіпажу, відмінного від того, що зупинив водія та наполягав на проходженні тесту. Згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», під час його експлуатації для масової концентрації алкоголю в крові допустима абсолютна похибка в діапазоні від 0 до 0,8 проміле становить приблизно 0,06-0,07 проміле. З принципу дії «Drager Alcotest 7510» слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові, а у видихуваних парах етанолу в повітрі. Відповідно до п. 6 ст. 8 Конвенції, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у видихуваному повітрі, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові, або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається. Згідно роздруківки тесту, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,27 ‰, що відповідає допустимій нормі алкоголю, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції. Крім того, вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він є у межах похибки, яка, відповідно до відкритих джерел інформації для приладу «Drager Alcotest 7510» для масової концентрації алкоголю в крові становить +- 0,06-0,07% в діапазоні від 0 до 0,8%. Судом не було надано правову оцінку та не взято до уваги пом`якшуючі обставинам справи, а саме, що ОСОБА_1 працює механіком-водієм і позбавлення особи права керування транспортним засобом унеможливить його право на працю. У вказаного громадянина на утриманні є неповнолітня дитина ( ОСОБА_2 , 2023 р.н.), яка потребує постійного догляду, часто хворіє, для чого ОСОБА_1 часто возить сина до медичних закладів для огляду та лікування. Крім того, пом`якшуючою відповідальність обставиною є його позитивна характеристика з місця роботи, де він працюючи протягом тривалого часу зарекомендував себе в якості відповідального працівника, що сумлінно виконує свої посадові обов`язки та ніколи не порушував трудову дисципліну та не дозволяв собі вживання заборонених речовин на робочому місці. Судом не надано жодного аргументу та роз`яснення неможливості застосування в порядку аналогії закону норми ст. 69 КК України та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, натомість судом перераховано норми, які жодного відношення до справи не мають.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Згідно ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У відповідності до п. 6 розділу ІІ даної інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин. 
Судом встановлено, що 16 серпня 2025 року о 09 годині 06 хвилин у місті Києві по проспекту Академіка Палладіна, 45А, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 318D», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 7510», прилад ARMF-0251, що підтверджується тестом № 1401 від 16 серпня 2025 року, результат огляду позитивний - 0,27 ‰.
Відеозапис, що міститься у матеріалах справи, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
З наданого суду відеозапису вбачається, що працівниками поліції було з`ясовано, де  ОСОБА_1 бажає пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння: на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я. Роз`яснено, що у разі відмови буде складено відповідний протокол. У подальшому, ОСОБА_1 вказав, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та пройшов його. З результатом огляду 0,27 ‰ погодився, результат не заперечував та не висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Посилання у апеляційній скарзі на відсутність підстав для зупинки автомобіля, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Посилання захисника на те, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0,27 ‰, що відповідає допустимій нормі алкоголю, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції та є у межах похибки, яка, відповідно до відкритих джерел інформації для приладу «Drager Alcotest 7510» для масової концентрації алкоголю в крові становить +- 0,06-0,07% в діапазоні від 0 до 0,8%, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Статтею 8 пунктом 5 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.
У пункті 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Отже, наведена норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші допустимі показники рівня алкоголю у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 ‰.
Згідно з технічними даними приладу «Драгер 7510» границі допустимої похибки під час експлуатування для масової концентрації алкоголю у вдихуваному повітрі: абсолютна похибка: (Д): ± 0,03 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л; відносна похибка: (б): ± 7,5 % у діапазоні від 0,4 до 2,0 мг/л; абсолютна похибка (Д): ± (0,75R - 1,35) мг/л у діапазоні понад 2,0 мг/л (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю); для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: (Д): ± 0,06 ‰ в діапазоні від 0 до 0,8 ‰; відносна похибка (б): ± 7,5 % в діапазоні від 0,8 до 4,0 ‰; абсолютна похибка (Л): ± (0,75R - 2,7) ‰ у діапазоні понад 4,0 ‰ (R - еталонне значення масової концентрації алкоголю).
Отже, показник 0,27 ‰ перевищує межу допустимої похибки приладу Drager Alcotest 7510.
Доводи захисника про те, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортним засобом унеможливить його право на працю, а тому, просить не застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, застосувавши ст. 69 КК України, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості застосування ст. 69 КК України для накладення стягнення за вчинення правопорушення.
Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тобто, є безальтернативним видом стягнення. У даному випадку суд позбавлений права вибору у застосуванні стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.
Аналогія закону є застосуванням до не врегульованих конкретною нормою правовідносин норм закону, які регламентують подібні відносини.
Згідно ч. 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
В даному випадку відсутні підстави вважати, що питання визначених законом стягнень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є не врегульованим, а тому потребує застосування судом аналогії закону.
Доводи апеляційної скарги в частині не врахування судом вимог ст. 33, 34 КУпАП є не обґрунтованими, з огляду на наступне.
Статтею 34 КУпАП визначені обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. 
Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Отже, чинний КУпАП не передбачає можливості застосування ст. 34 при накладенні стягнення за вчинення правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.
Посилання захисника, що утриманні ОСОБА_1 є неповнолітня дитина, яка потребує постійного догляду, часто хворіє, для чого він часто возить сина до медичних закладів для огляду і лікування та наявність інших пом`якшуючих обставин, не можуть бути підставою для зміни накладеного судом стягнення, оскільки положення чинного КУпАП не містить норми, яка надає право суду призначити інший вид стягнення або більш м`яке стягнення, ніж передбачено санкцією відповідної статті.
За таких обставин, вимоги апеляційної скарги про необхідність застосування у даному випадку аналогії закону відповідно до ст. 69 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не призначати ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами не ґрунтуються на вимогах закону.
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно доч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1  адвоката Маловічко Ірини Віталіївнизалишити без задоволення. 
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 12 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення виготовлене 19 грудня 2025 року.

Суддя В.О. Фінагеєв