Справа № 692/39/26 
Провадження № 3/692/50/26 
15.01.2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
УСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 473837 від 30.12.2025, ОСОБА_1 30.12.2025 близько 17:00 год. в АДРЕСА_1 , біля подвір`я домоволодіння вживав відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нецензурні лайливі слова, ображав, заборонив бачитись з спільними неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої, своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання 15.01.2026 ОСОБА_1 не прибув, скерував до суду пояснення по справі про адміністративне правопорушення, вх. № 284/26-Вх від 14.01.2026, яке поряд з іншим, містить клопотання про розгляд справи без його участі. У поясненні ОСОБА_1 вказав, що з протоколом не згідний. Зазначив, що 30.12.2025 близько 18:00 год. його дружина ОСОБА_2 прибула до домоволодіння, де проживає ОСОБА_1 разом з своєю матір`ю та спільними з ОСОБА_2 дітьми - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказав, що дружина перебувала у стані алкогольного сп`яніння, була агресивною. Зазначив, що під час спілкування з ОСОБА_2 нецензурно не висловлювався та не допускав образливих дій, спілкування носило характер звичайної побутової розмови. Також не забороняв дружині спілкуватись з дітьми та не обмежував її контактів з ними. Єдиною вимогою ставив – не перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що протокол складено виключно зі слів дружини без належної перевірки, докази його вини у матеріалах справи відсутні. Також вказав, що відносно ОСОБА_2 був складений терміновий заборонний припис від 30.10.2025 серії АА № 489377 у зв`язку з тим, що вона вчинила сварку з ОСОБА_1 . У поясненні клопотав про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
У судове засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Пух С.Л. не прибула, скерувала до суду клопотання про закриття провадження у справі, у якому вказала, що ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погоджується. Зазначила, що 30.12.2025 близько 18:00 год. ОСОБА_2 прибула до домоволодіння, в АДРЕСА_1 , щоб відвідати дітей, при цьому перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з нею ОСОБА_1 поводився спокійно, нецензурно не висловлювався та образливих і принизливих дій і висловлювань не вчиняв, не забороняв ОСОБА_2 спілкуватись з дітьми, просив утриматись від перебування з дітьми у стані алкогольного сп`яніння. Вказала, що 30.12.2025 у зв`язку з сваркою та вчиненням ОСОБА_2 дій, які були кваліфіковані уповноваженим органом як психологічне насильство щодо ОСОБА_1 , відносно неї було складено терміновий заборонний припис. Зазначила, що конфлікт між подружжям виник у зв`язку з незгодою ОСОБА_2 , що діти фактично проживають з ОСОБА_1 і, перебуваючи у стані емоційного збудження, ОСОБА_2 вчинила дії на створення негативних правових наслідків для ОСОБА_1 - звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою. Також захисник вказала, що рішенням виконавчого комітету Драбівської селищної ради від 08.01.2026 місце проживання дітей визначено з батьком - ОСОБА_1 . Також зазначила, що у протоколі неправильно вказано час вчинення правопорушення, оскільки подія мала місце близько 18:00 год. 30.12.2025, а не о 17:00 год., як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, що є суттєвою розбіжністю у часі. Стверджувала, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, обставини виникли внаслідок сімейного конфлікту між подружжям, зумовленим незгодою ОСОБА_2 з фактичним проживанням спільних малолітніх дітей з ОСОБА_1 . Конфлікт не супроводжувався вчиненням ОСОБА_1 будь-яких дій, що містять ознаки домашнього насильства і належних та допустимих доказів цього немає. Тому просила закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, розгляд справи проводити без участі захисника.
Тому суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 у відповідності до ст. 268 КУпАП.
Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.
Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 473837 від 30.12.2025, ОСОБА_1 30.12.2025 близько 17:00 год. в АДРЕСА_1 , біля подвір`я домоволодіння вживав відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нецензурні лайливі слова, ображав, заборонив бачитись з спільними неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.
На підтвердження вини ОСОБА_1 додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, рапорт на ім`я начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.12.2025 та ОСОБА_1 , довідку ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 770/2026 від 03.01.2026 та супровідний лист.
Інших доказів суду не надано.
Згідно письмового пояснення ОСОБА_2 вона протягом останні 1,5 місяця проживає окремо від чоловіка ОСОБА_1 через ускладнення подружніх відносин. Від шлюбу сторони мають 2 спільних дітей, які проживають з чоловіком. 30.12.2025 близько 17:00 год. вона прийшла до місця проживання чоловіка щоб побачити своїх дітей, однак ОСОБА_1 перешкоджав їй у цьому, не пускав до будинку, де перебували діти, оскільки ОСОБА_2 мала ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому вчинив сварку, під час якої висловлювався образливими словами та нецензурною лайкою, перейшов до погроз фізичною розправою. 
Згідно письмового пояснення ОСОБА_1 (без зазначення дати), його дружина ОСОБА_2 проживає окремо від нього, до спільних дітей не навідується, під час спілкування поводить себе агресивно. 30.12.2025 близько 18:00 год. ОСОБА_2 прийшла до ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння влаштувала конфлікт, намагалася побачити дітей. Оскільки на думку ОСОБА_1 дружина була неадекватною, він попросив її прийти, коли буде твереза. Вказав, що конфлікту між ними не було, ОСОБА_2 влаштувала сварку, оскільки на її думку відносно неї вчинено психологічний тиск, вживались нецензурні лайливі слова, хоча такого не було, неодноразово вказала що викличе поліцію. Стверджував що домашнього конфлікту не було.
Згідно довідки ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області № 770-2026 від 03.01.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався. 
Також ОСОБА_1 до пояснення від 14 січня 2026 року додано копії сторінок свого паспорту та РНОКПП, Довідку характеристику старости с. Білоусівка № 330 від 23.12.2025, Рішення виконавчого комітету Драбівської селищної ради № 4 від 08.01.2026, та копію термінового заборонного припису стосовного кривдника серія АА № 489377 від 30.12.2025.
Згідно довідки-характеристика № 330 від 23.12.2025 ОСОБА_1 характеризується позитивно, є особою з інвалідністю, не працює, спиртними напоями не зловживає, громадського порядку не порушує. 
Рішенням від 08.01.2026 № 4 виконкому Драбівської селищної ради визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереджено ОСОБА_1 про відповідальність за ухилення виконання батьківських обов`язків щодо дітей та зобов`язано не чинити перешкод у спілкуванні матері ОСОБА_2 з дітьми.
Згідно термінового заборонного припису стосовного кривдника серія АА № 489377 від 30.12.2025 він застосований до ОСОБА_2 , яка 30.12.2025 близько 17:00 год. в АДРЕСА_1 , вчинила сварку відносно свого чоловіка ОСОБА_1 , та містить відомості про застосовані заходи - заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 3 доби.
Окрім того, від потерпілої ОСОБА_2 за вх. №287/26-Вх від 15.01.2026 надійшло письмове пояснення потерпілої у справі про адміністративне правопорушення. У поясненні ОСОБА_2 вказала, що події, наслідком яких став протокол серії ВАД № 473837 від 30.12.2025, виникли внаслідок приватного сімейного конфлікту. 30.12.2025 ОСОБА_1 не вчиняв відносно ОСОБА_2 дій що містять ознаки будь-якого домашнього насильства, не висловлювався нецензурно, не ображав, не принижував та не обмежував спілкування з дітьми. Будь-яка шкода її психічному здоров`ю заподіяна не була, а частина її первинних пояснень була надана у стані сильного емоційного хвилювання, що могло призвести до неправильного сприйняття окремих моментів розмови. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Просила врахувати її пояснення при розгляді справи та винесенні постанови.
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, основним безпосереднім об`єктом домашнього насильства є суспільні відносини щодо захисту здоров`я, як фізичного так і психологічного.
Відповідно до пункту 3 частини 1статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить щодо неї насильство.
У Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.
На підставі системного аналізу наведених в Законі визначень, суд переконаний, що для настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, раптової, що виникла за емоційним сплеском, сварки чи бійки між подружжям чи іншими особами, що разом проживають в рамках побутових відносин не достатньо.
Тобто, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, суд має встановити наявність ознак т.зв. «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення. І за наявності ознак таких стосунків суд може вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі поданих доказів.
Крім того, диспозиція ст. 173-2 КУпАП визначає, що обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення є настання наслідків у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відтак, обставина отримання потерпілим шкоди здоров`ю потерпілого підлягає доказуванню належними і допустимими доказами.
Суд звертає увагу, що у фабулі правопорушення вказано про завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, проте доказів завдання такої шкоди не надано. При цьому вказана потерпілою ОСОБА_2 не підтвердила отримання будь-якої шкоди під час конфлікту з ОСОБА_1 , зазначивши про тривалий сімейний конфлікт та заперечила факт вчинення ОСОБА_1 потиправних дій відносно неї і пояснила, що частина пояснень була надана у стані сильного емоційного хвилювання.
При цьому сам ОСОБА_1 заперечив як вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, так і скоєння протиправних дій, вказаних у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 473837 від 30.12.2025.
Також суд звертає увагу, що терміновий заборонний припис стосовного кривдника за наслідками розгляду конфлікту, що мав місце 30.12.2025 між подружжям ОСОБА_5 було складено відносно ОСОБА_2 . Натомість відносно ОСОБА_1 такий припис не складався, оскільки докази протилежного відсутні. Тобто станом на 30.12.2025 органом поліції кривдником визнано ОСОБА_2 , хоча протокол складено відносно ОСОБА_1 .
Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 домашнього психологічного насильства відносно ОСОБА_2 , вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами, через що викладені обставини не можна розцінюватись як домашнє насильство. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що діями ОСОБА_1 була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , а та факт насильства відносно неї заперечила.
Окрім того, матеріали справи містять суперечливі відомості про час вчинення правопорушення, який у протоколі та письмовому поясненні ОСОБА_2 вказано - 30.12.2025 близько 17:00 год., натомість у письмовому поясненні ОСОБА_1 - 30.12.2025 близько 18:00 год., що свідчить на користь твердження сторони захисту, що адміністративний протокол складався виключно зі слів ОСОБА_2 без належного встановлення всіх обставин справи.
Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП – провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.
Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні та наявності у його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 173-2, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 10 днів.

Суддя Л.О. Левченко