УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 760/33752/24
провадження № 61-14871ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
заявник - Головне управління Державної податкової служби в Одеській області,
зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕТУРН ТУ ОЗ», Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Желепи О. В., Поліщук Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2024 року Головне управління Державної податкової служби в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області) звернулося з заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕТУРН ТУ ОЗ», Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк».
 
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року у задоволенні заяви ГУ ДПС в Одеській областіпро розкриття інформації, що містить банківську таємницю, відмовлено.
 
У липні 2025 року ГУ ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року залишено без руху. 
 
12 серпня 2025 року ГУ ДПС в Одеській області направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року продовжено ГУ ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків. 
 
На виконання вимог цієї ухвали суду апеляційної інстанції представником ГУ ДПС в Одеській області до суду апеляційної інстанції 22 жовтня 2025 року подано заяву про усунення недоліків.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року.
 
У листопаді 2025 року ГУ ДПС в Одеській області через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виявив надмірний формалізм, поза увагою суду стали обставини, на які заявник посилався при поданні апеляційної скарги.
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Вивчивши касаційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області, зміст ухвали Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
 
Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.
 
Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.
 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
 
Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
 
При цьому суд, реалізуючи свої дискреційні повноваження, має оцінити обставини справи, пов`язані з надсиланням та отриманням рішення суду, можливістю учасника справи подати апеляційну скаргу, строк протягом якого заявник звернувся до апеляційного суду після отримання рішення суду тощо. Водночас суд з одного боку має виходити з конституційної засади забезпечення права на апеляційного оскарження, а з іншого, зважаючи на розумність строків, запобігти порушенню принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.
 
Апеляційним судом встановлено, що звернувшись із апеляційною скаргою 16 липня 2025 року, ГУ ДПС в Одеській області пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2025 року апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року залишено без руху. Зазначено, що скаржнику необхідно подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року.
 
12 серпня 2025 року ГУ ДПС в Одеській області направлено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування заяви представник вказував, що рішення суду першої інстанції отримано скаржником 06 червня 2025 року о 02:58 год та подано вперше апеляційну скаргу 11 червня 2025 року. У подальшому, ухвалою Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року апеляційну скаргу повернуто через відсутність повноважень представника ГУ ДПС у Київській області. Вказував, що 16 липня 2025 року представник заявника вдруге звернувся з апеляційною скаргою та усунув недоліки, визначені ухвалою про повернення апеляційної скарги, а тому ця апеляційна скарга подана у межах строку на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року продовжено ГУ ДПС в Одеській області строк для усунення недоліків. Вказаною ухвалою  визначено, що скаржнику необхідно вказати обставини неподання першої апеляційної скарги у період з 06 червня 2025 року до 10 червня 2025 року, а також обставини неподання апеляційної скарги у період з 20 червня 2025 року до 16 липня 2025 року.
 
На виконання вимог цієї ухвали суду апеляційної інстанції представником ГУ ДПС в Одеській області до суду апеляційної інстанції 22 жовтня 2025 року подано заяву про усунення недоліків (апеляційну скаргу), в якій він вказував на наявність об`єктивних перешкод: ведення російською федерацією військових дій проти України, надмірне навантаження податкового органу. Щодо інституту строків зазначав про їх гнучкість в адміністративному судочинстві. Таким чином, оскільки звертається із апеляційною скаргою повторно, в межах короткого строку, а тому вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Одеській області на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року.
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд зазначив, що в порядку усунення недоліків ГУ ДПС в Одеській області не зазначені інші причини ніж ті, що вказані в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданій у серпні 2025 року, і яким була надана оцінка суддею-доповідачем в ухвалі від 04 вересня 2025 року. Натомість, заявником не зазначено поважних підстав неподання першої апеляційної скарги у період з 06 червня 2025 року до 10 червня 2025 року, а також обставини неподання апеляційної скарги у період з 20 червня 2025 року до 16 липня 2025 року, як було зазначено в ухвалі про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Таким чином, встановивши, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені причини пропуску цього строку визнані неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених частиною четвертою статті 357 та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують, натомість, заявник наводить мотиви стосовно незгоди з результатом розгляду апеляційним судом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, наполягаючи на суб`єктивній оцінці обставин, які стали підставою для відмови у поновленні процесуального строку.
 
Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
 
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).
 
Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).
 
Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Верховний Суд відхиляє доводи заявника про наявність об`єктивних обставин пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.
 
Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
 
Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.
 
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
 
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
 
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
 
Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
 
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
 
Тож, встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні.
 
Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).
 
Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕТУРН ТУ ОЗ», Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
  Судді:	  І. Ю. Гулейков        	
 	Р. А. Лідовець        	
 	Д. Д. Луспеник