Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року
м. Рівне

Справа № 558/612/24
Провадження № 22-з/4815/13/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Боймиструк С.В. Ковальчук Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" – адвоката Крюкової Марини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (далі – ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3928423 у розмірі 83 758,24 гривень, яка складається з: 11 999,98 гривень заборгованості за тілом кредиту, 57 358,26 гривень заборгованості за нарахованими первинним кредитором процентами, 14 400 гривень заборгованості за нарахованими новим кредитором процентами.
Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 13 червня 2025 року задоволено позов повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" заборгованість за кредитним договором загальною сумою 83 758,24 гривень, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 11 999, 98 гривень, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у 57 358,26 гривень та суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" за 60 календарних днів у 14 400 гривень, а також 2422, 40 гривень сплаченого судового збору та 10 000 витрат на правничу допомогу.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пономаренка Є.А. задоволено частково.
Скасовано рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 червня 2025 року.
Позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" 39 375,94 гривень заборгованості.
22 грудня 2025 року через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" (далі – ЄСІТС) адвокатом Крюковою М.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь її довірителя з ОСОБА_1 8 000 гривень витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції.
Мотивуючи заяву, зазначала, що заяву про розподіл витрат було зроблено у відзиві на апеляційну скаргу і для їхнього підтвердження надавалися договір про надання правової допомоги, звіт про надані послуги та платіжна інструкція, але суд відповідного питання не вирішив.
Заява підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалення додаткового судового рішення здійснюється в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви і якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги – це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.
Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East\West Alliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Тобто законодавцем визначено роль суду у позовному провадженні саме як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що разом із відзивом на апеляційну скаргу позивачем надано копії доказів понесення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 гривень, а саме: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер про надання правничої (правової) допомоги в суді апеляційної інстанції; укладений 29 серпня 2018 року між ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" та адвокатом Крюковою М.В. договір про надання професійної (правничої) допомоги; звіт про надання правової допомоги від 02 жовтня 2025 року відповідно до якого на складення відзиву на апеляційну скаргу витрачено 4 год. робіт, а вартість склала 8000 гривень; платіжна інструкція від 02 жовтня 2025 року про справляння позивачем обумовленого гонорару.
Окрім цього, до відзиву на апеляційну скаргу долучено квитанцію про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС – адвоката Пономаренка Є.А., чим виконано встановлений ч. 9 ст. 83 ЦПК України обов`язок щодо надсилання доказів іншим учасникам справи.
Між тим, колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи відповідні докази не є безумовною підставою для відшкодування, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційними до складності справи для адвоката, виконаною ним роботою, а також вимогам відзиву на апеляційну скаргу.
Є очевидним, що спірні правовідносини між сторонами становлять незначну складність, адже відноситься до категорії спорів, що виникають з відносин споживчого кредитування та є одним з розповсюджених судових спорів. 
Так, у спорах зазначеного характеру, за відсутності інших позовних вимог та суперечностей між наявними у справі документами, судова практика є усталеною. Спірні права і обов`язки не зумовлюють необхідності дослідження значної кількості законів чи підзаконних нормативно-правових актів, а матеріали справи не містять обсягу документів, що потребували б від адвоката істотних затрат часу на їх аналіз.
Тим паче, аргументи та вимоги, викладені представником позивача у відзиві на апеляційну скаргу, у переважному обсязі не знайшли свого підтвердження судом. Основна прохальна частина відзиву — про залишення рішення суду першої інстанції без змін — не була задоволена, оскільки судове рішення судом апеляційної інстанції скасовано.
Отже, враховуючи, що позовні вимоги задоволені менше ніж наполовину, а правова позиція адвоката виявилася не достатньо ефективною, заявлена до стягнення сума грошових витрат є очевидно завищеною і підлягає зменшенню. З огляду на принцип пропорційності цивільного судочинства та результат розгляду справи обґрунтованим є стягнення витрат у розмірі 1 000 гривень.
Зважаючи на наведене і керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Задовольнити частково заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" – адвоката Крюкової Марини Володимирівни про ухвалення додаткового рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" 1000 (одна тисяча) гривень витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції. 
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У разі невручення додаткової постанови в день складення, учасник справи має право на поновлення строку оскарження за умови подання касаційної скарги протягом тридцяти днів із дня отримання постанови.

Головуючий:       С.В. Хилевич

Судді:         С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук