ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           02 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 405/7306/24	

Головуючий суддя І інстанції – Драний В.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 11.06.2025 в адміністративній справі №405/7306/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби   про примусове повернення в країну походження, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся  до суду з позовом до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про визнання протиправним і скасування рішення Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС про примусове повернення позивача в країну походження від 17.10.2024 року № 7111130100016877.
Рішенням Подільського районного суду міста Кропивницького від 11.06.2025 адміністративний позов   ОСОБА_1  було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про примусове повернення ОСОБА_1 в країну походження від 17.10.2024 року № 7111130100016877.          
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з огляду на відсутність факту добровільного виїзду позивача за межі території України після скасування посвідки на тимчасове проживання, спірне рішення є правомірним.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Республіки Вірменія, що підтверджується його паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 10.05.2023 року та дійсним до 10.05.2023 року (а.с. 26-28).
ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в Україні, мати – ОСОБА_5 (а.с. 14).
Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2024 року в справі № 703/598/24 укладений 10.10.2017 року шлюб між ОСОБА_6 та громадянкою України ОСОБА_5 розірвано (а.с. 21-24).
При цьому, 18.04.2023 року ОСОБА_7 видана посвідка на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 строком дії до 17.04.2024 року.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 року № 1202 установлено, що: посвідки на тимчасове чи постійне проживання, крім тих, які оформлені громадянам російської федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24.02.2022 року, підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування. Тому, дана посвідка зберегла свою дію і після 17.04.2024 року, що сторонами не заперечується.
08.10.2024 року заступник начальника ЦПМУ ДМС прийняв рішення № 35011500102126 про скасування посвідки ОСОБА_8 на тимчасове проживання (а.с. 47), яке була направлено ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку 11.10.2024 року та отримане ОСОБА_6 24.10.2024 року, що підтверджується списком відправлень та даними трекінгу ДП «Укрпошта» (а.с. 52, 53, 54).
16.10.2024 року головним спеціалістом Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС Василевичем А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЧК № 002009 відносно ОСОБА_9 . Згідно цього протоколу 16.10.2024 року о 14:30 год. за адресою: м. Черкаси, встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 не виїхав за межі території України після прийняття рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні. Також ОСОБА_3 у протоколі підписався про те, що він не потребує допомоги перекладача та про те, що його повідомлено, що розгляд справи відбудеться 16.10.2024 року о 15:00 год. (а.с. 17-18).
16.10.2024 року начальником Соснівського відділу у місті Черкаси ЦПМУ ДМС Слобожаник А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МЧК № 002007 відносно ОСОБА_9 . Згідно цієї постанови 16.10.2024 року о 14:30 год. за адресою: м. Черкаси, встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 не виїхав за межі території України після прийняття рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні, чим порушив строки законного перебування в Україні та порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322. Цією постановою на ОСОБА_8 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. (а.с. 19-20).
Рішенням Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС про примусове повернення в країну походження від 17.10.2024 року № 7111130100016877 позивача громадянина Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово повернуто до країни походження за порушення законодавства України про правовий статус іноземців, інтересів національної безпеки України чи охорони громадського порядку, прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні. При цьому, згідно бланку даного рішення відповідна підстава, за якою прийнято таке рішення, не підкреслена, тобто не конкретизована. ОСОБА_7 надано строк до 15.11.2024 року для залишення території України. В обґрунтування рішення вказано, що ОСОБА_3 23.07.2024 року в`їхав на територію України через КПП «Могилів-Подільський» з приватною метою та він був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 органом 7101 від 18.04.2023 року, строком дії до 17.04.2023 року, яка була скасована рішенням відповідача № 35011500102126 від 08.10.2024 року. Після скасування даної посвідки ОСОБА_3 не покинув територію України в семиденний строк, чим порушив п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322. В подальшому, 16.10.2024 року ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП за порушення строку перебування на території України та ухилення від виїзду з території України. Штраф сплачений (а.с. 11-13).
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та   задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності рішення про примусове повернення позивача в країну походження від 17.10.2024 року                                               № 7111130100016877, не доведено факту наявності в діях позивача обставин, передбачених ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» на момент його прийняття.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України . Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії:
1) порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;
2) суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України;
3) суперечать інтересам забезпечення охорони громадського порядку;
4) якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.
Примусове повернення здійснюється за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Згідно п. 2 Порядку продовження строку перебування та тимчасового проживання, продовження та скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:
1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.
Відповідно до п. 67 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322, після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС.
Згідно п. 68 цього Порядку  іноземець або особа без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про скасування посвідки, повинні здати посвідку, зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України в семиденний строк з дня отримання копії такого рішення.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного рішення були висновки відповідача щодо протиправного не залишення позивачем території України протягом семиденного строку з огляду на скасування його посвідки та тимчасове проживання та притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 203 КУпАП.
З матеріалів справи видно, що позивач  отримав рішення   № 35011500102126 про скасування його посвідки на тимчасове проживання 24.10.2024 року. Вказане підтверджується наданою відповідачем копією трекеру поштового відправлення, яким вказане рішення було направлено позивачу (а.с. 54).
В свою чергу, спірне рішення було прийнято відповідачем 17.10.2024 року, тобто до спливу семиденного строку, наданого позивачу для самостійного залишення території України, що свідчить про передчасність спірного рішення.
Що стосується факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.10.2024 року ПН МЧК № 002007, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що наведена постанова була оскаржена позивачем в судовому порядку.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2025 року в справі № 405/7261/24, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_8 до Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧК № 002007, винесену начальником Соснівського відділу у місті Черкаси Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС Слобожаник А.В. відносно ОСОБА_8 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрито.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності спірної постанови та необхідності її скасування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби – залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 11.06.2025 в адміністративній справі №405/7306/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва