Справа № 297/33/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2026 року  м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді        ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026078060000002 від 03.01.2026 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого, 
за ч. 2 ст. 125 КК України,
встановив:
31 грудня 2025 року о 23:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та суспільну небезпечність умисно наніс співмешканці ОСОБА_4 долонями своїх рук декілька ударів в область обличчя, та декілька ударів в область зовнішньої поверхні правого плеча та розгинальної поверхні правого передпліччя, а також в область лівої молочної залози, внаслідок чого завдав потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: синців в лобній області справа та в правій і лівій навколоочній ділянках по одному розлитому синцю неправильної овальної форми, зеленувато-фіолетового кольору, з розмитими краями, розмірами відповідно справа 4х4.5см, зліва 2.5х2см, на тильній поверхні лівої кисті, по розгинальній поверхні правого передпліччя, по зовнішній поверхні правого плеча, а також в області лівої молочної залози виявлено по одному синцю, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, як такі, що має незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів, а також в області проекції правої виличної кістки поверхневої рани, що загоюється первинним натяжінням, розташована на фоні розлитого обширного синця на обличчі, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю не більше як 21 день згідно п.2.3.2 а.2.3.3 «Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор ОСОБА_5 зазначила в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю згідний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності. 
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. 
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, тобто щиро розкаявся, за місце проживання характеризується позитивно, що суд відносить до пом`якшуючих обставин його покарання. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченого ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу. 
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч. 1 ст. 394 КПК України, 
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції через цей суд до Закарпатського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:	  	ОСОБА_7