КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА[1]
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Огнєва Тараса Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1  04.08.2024 о 22 год. 50 хв. в місті Києві по вул. Г. Оборони 6, керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, в`язка мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, захисник Огнєв Т.Є. в інтересах ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
На переконання апелянта постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на момент події ОСОБА_1 був військовослужбовцем Збройних Сил України та виконував обов`язки військової служби в момент зупинки. 
У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник Огнєв Т.Є. та ОСОБА_1., належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, не з`явилися. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга з наведених у ній підстав задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 827154 від 04.08.2024 року ОСОБА_1  04.08.2024 о 22 год. 50 хв. в місті Києві по вул. Г. Оборони 6, керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, в`язка мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.
Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із обставинами, зафіксованими на відеозаписі з бодікамери, з якого вбачається, що  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку як на місці за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я, при цьому процесуальні права і наслідки відмови працівниками поліції роз`ясненні. Відмова  ОСОБА_1  прийнята поліцейським та зафіксована на бодікамеру. Факт керування транспортним засобом на місці не заперечував.
Твердження апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на момент зупинки ОСОБА_1 був військовослужбовцем Збройних Сил України та виконував обов`язки військової служби в момент зупинки, - є неспроможними, позаяк адміністративні матеріали не містять таких доказів: на місці події надання ОСОБА_1 будь-яких документів поліцейським на підтвердження вказаної обставини надано не було, як і доказів, які давали би право на використання спеціальних номерів на автомобіль, яким керував ОСОБА_1 .
Крім того, як убачається із відеозапису, ОСОБА_1 , на вимогу патрульних надати документи щодо приналежності його транспортного засобу до військової частини, не надав таких документів.
Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, належним чином вмотивувавши своє рішення. 

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Також апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника Огнєва Тараса Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду  О. М. Сітайло

Справа № 33/824/77/2026 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Вдовиченко О.О.
Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.