ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/8583/25
Провадження № 22-ц/820/2554/25
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
розглянув в порядку ч 1 ст 369 ЦПК України цивільну справу № 686/8583/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року у складі судді Стефанишина С.Л. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
У березні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банкіських послуг «Monobank» від 17.08.2020 року у розмірі 10 399,07 грн та судові витрати.
       На підтримання заявлених позовних вимог позивач посилався, що банк із ОСОБА_1 в рамках проекту банку monobank, уклали договір кредиту шляхом підписання 17.08.2020 року Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank. Відповідачу через мобільний додаток смартфону було відкрито рахунок та надано кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, з пільговим періодом за карткою до 62 днів безпроцентного повернення кредитного ліміту, зі сплатою пільгової відсоткової ставки 0,00001% річних, базовою відсотковою ставкою 3,1% на місяць, що нараховується на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості, зі збільшеною відсотковою ставкою 6,2 % на місяць за карткою на суму загальної заборгованості, що нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості, на умовах платності і зворотності з встановленим кредитним лімітом під проценти за користування.
Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу доступ до коштів на його картковому рахунку. Однак, відповідач свої зобов`язання перед банком своєчасно не виконав. У зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг від 17.08.2020 року у відповідача станом на 03.12.2024 року виникла заборгованість у розмірі 10399,07 грн., що складається із 10399,07 грн. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку позивач просив стягнути з відповідача.
Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, апелянт вважає заочне рішення суду незаконним, прийнятим всупереч норм процесуального права, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів Банку. Зауважує, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank та процедури ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, що призвело до передчасного висновку суду, що клієнт не був з ними ознайомлений. 
Представник апелянта вказує, що 17.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідачка приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені у стандартній формі. Сторони визначили, що ця анкета-заява, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку та Паспорт споживчого кредиту становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Вказані документи містять усі істотні умови кредитного договору, при цьому відповідач своїм підписом підтвердив, що ознайомився та погодився із запропонованими позивачем умовами кредитування. Таким чином, АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та уклали кредитний договір. На виконання зобов`язання за договором банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування зі сплатою відсотків за користування коштами. Таким чином, розмір кредиту може збільшуватися на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає коштів на погашення заборгованості. Оскільки відповідач не виконував обов`язку з повернення кредитних коштів, тому і розмір нарахованої банком кредитної заборгованості перебільшив розмір встановленого кредитного ліміту. Клієнту було достовірно відомо та свідомо ним погоджено, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були отримані відповідачем у мобільному додатку.
Крім того, в Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах паперових носіях і всі наступні правочини (в тому числі підписання угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним з використанням простого електронного підпису або УЕП. Отже, підписуючи анкету-заяву, боржник приєднався та був ознайомлений з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал-Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту Паспортом споживчого кредиту «Карта monobank». Отже висновки суду про неукладеність між сторонами кредитного договору на тих умовах, які вважав погодженими між сторонами банк, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки укладення між банком та клієнтом договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, період, за який нарахована заборгованість. Тому, у суду були відсутні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що 17.08.2020 року ОСОБА_1 подав до АТ «Універсал Банк», підписану ним, анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Відповідно до підписаної Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 17.08.2020 року, ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні на його ім`я, встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Погоджуючись з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.
Відповідно до п. 3 підписаної анкети-заяви, відповідач, просить встановити йому кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку, пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу із пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць.
На виконання умов договору ОСОБА_1 було видано кредитну картку з кредитними коштами, якими відповідач користувався, періодично витрачаючи кошти та періодично повертаючи їх.
Банк посилається на те, що виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кошти, а ОСОБА_1 вчасно не сплачував кредит, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10 399,07 грн, яку банк просив стягнути на його користь.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до АТ «Універсал Банк» заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем з використанням власного підпису також вказана анкета-заява в такому ж порядку підписана представником банку, який здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема містить фотокопії сторінок з паспорта, вказано дату його народження, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу, вказано пільговий період за користування кредитними коштами, що складає до 62 днів та процентну ставку за користування кредитом 3,2% на місяць у разі виходу із пільгового періоду кредитування.
У п. 6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нею та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.
З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг.
На підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.08.2020 року, в розмірі 10 399,07 грн позивач надав суду: розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.08.2020 року, станом на 03.12.2024 року, виписку по рахунку, заяву позичальника від 17.08.2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «УніверсалБанк», витяг з Умов та Правил користування карткою Чорна картка monobank, довідку про наявність рахунку від 03.12.2024 року, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, Паспорт споживчого кредиту.
В той же час, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції помилково послався на те, що між сторонами не було погоджено розмір базової процентної ставки за користування кредитними коштами, а тому банк не мав права стягувати з позичальника проценти за користування кредитними коштами, при цьому кошти стягнуті на погашення процентів слід врахувати при визначені тіла кредиту, а відтак розмір заборгованості, зазначений банком, недоведений належними та допустимими доказами, однак такі висновки суду є помилковими, з огляду на наступне.
В підписаній Анкеті-заяві відповідач вказав, що він погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту, розмір встановленого ОСОБА_1 кредитного ліміту: 17.08.2020 року становить 2500 грн, який в той же день зменшено до 0,00 грн, 20.08.2020 року знову встановлено 2500 грн, 04.11.2020 року збільшено до10 000 грн, а з 01.12.2023 року зменшено до 9600 грн.
В довідці про наявність рахунку вказано, що ОСОБА_1 має рахунок НОМЕР_1 та користується карткою Чорна № НОМЕР_2 , яка є активною до 08/29.
В підписаній позичальником Анкеті-заяві, визначено пільговий період користування кредитними коштами, що складає до 62 днів, а у разі виходу із пільгового періоду на кредит нараховуються проценти згідно погодженої ставки 3,2% на місяць, таким чином при укладені кредитного договору сторони погодили розмір базової процентної ставки за кредитом.
Оскільки в Анкеті-заяві сторонами було погоджено відсоткову ставку за користування кредитними коштами у розмірі 3,2% або 38,4 % річних у разі виходу за пільговий період та неповернення кредитних коштів протягом цього пільгового періоду, тому визначаючи суму заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), позивач мав повне право включати у розмір заборгованості за кредитом і проценти.
Оскільки відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своїй банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, тому виникала непогашена заборгованість.
Апеляційний суд враховує, що відповідач користувався кредитними коштами, однак в пільговий період 62 дні кошти в повному обсязі не повернув, тому банк нараховував позичальнику заборгованість по відсоткам на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості, при цьому банком застосовано відсоткову ставку 3,1%, яка є нижчою ніж це погоджено сторонами в Анкеті-заяві від 17.08.2020 року 3,2%, відтак відповідає погодженим умовам кредитування, оскільки не збільшує обсяг відповідальності позичальника, а навпаки зменшує.
Таким чином, висновки суду, що підписана Анкета-заява від 17.08.2020 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміті, а також розміру і підстав нарахування процентів, не відповідає встановленим обставинам справи, відтак відсутні підстави для зарахування коштів внесених відповідачем на погашення процентів для погашення основної суми заборгованості, оскільки такі проценти стягувалися банком правомірно на виконання умов договору про надання банківських послуг.
Як вбачається з наданого банком розрахунку, відповідач має загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) в сумі 10399,07 грн яка складається з залишку поточної заборгованості за наданим кредитом.
З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що розрахунок заборгованості, наданий банком, є належним доказом нарахованої заборгованості за кредитом, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору. 
Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.
Таким чином, враховуючи, вищевикладене, позов банку слід задовольнити та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.08.2020 року у вигляді тіла кредиту в розмірі 10399,07 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову 3028 грн. та апеляційної скарги 4542 грн, всього 7570 грн.
       Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк» задовольнити.
       Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПУО 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.08. 2020 року в розмірі 10399,07 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПУО 21133352) 7570 грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 грудня 2025 року.

Судді                         А.М. Костенко
Р.С. Гринчук
Т.В. Спірідонова