Справа № 199/19/26
(1-кп/199/10/26) 
ВИРОК 
іменем України

07.01.2026 м. Дніпро 

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 12025052410001943 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Добропіллі Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, РНОКПП - НОМЕР_1 , працевлаштований охоронцем на шахті Новодонецькій, пенсіонера, не маючого на утримані малолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 та проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 , 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 369 КК України, 

учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4 
обвинувачений - ОСОБА_3 

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що згідно до наказів начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 18.04.2025 №187o/c та відповідно від 10.02.2025 №69o/с капітана поліції ОСОБА_5 та сержанта поліції ОСОБА_6 призначено на посади поліцейських відділу реагування патрульної поліції Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 є представниками органу виконавчої влади, які повинні служити суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидіяти злочинності, підтримувати публічну безпеку і порядок.
Згідно із статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 під час виконання покладених на поліцію повноважень є представниками держави, а їх законні вимоги є обов?язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Таким чином, поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 постійно здійснюють функції представника влади та відповідно до пункту 1 примітки до статті 364 КК України є службовими особами.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 є працівниками правоохоронного органу.
У відповідності до функціональних обов?язків інспектора відділу реагування патрульної поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 та поліцейського відділу реагування патрульної поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції ОСОБА_6 , які 18.04.2025 та 12.02.2025 відповідно затверджені начальником Покровського РУП ГУНП в Донецькій області та з якими 19.04.2025 та 12.02.2025 відповідно особисто ознайомлені поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 , останні під час несення служби зобов?язані: уживати заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняти виявлені кримінальні - та адміністративні правопорушення; здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання; здійснювати перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами даних МВС та Національної поліції на предмет перебування їх у розшуку, зокрема під час документування правопорушень; регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожного руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; застосовувати превентивні заходи та заходи примусу, визначені статтями 31-41 та 43-46 Закону України «Про Національну поліцію»; тощо.
Згідно із графіком (розрахунком) несення служби особовим складом Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, затвердженим 16.11.2025 начальником цього органу, в період часу з 09:30 години 17.11.2025 до 09:30 години 18.11.2025 поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 були задіяні в наряд «ГРПП №2 (ПРУП), а саме: для виконання завдань групи реагування патрульної поліції по забезпеченню публічної безпеки і порядку, реагування на заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також для вжиття заходів з обов?язкової евакуації дітей та цивільного населення на території Покровського району Донецької області.
Так, 17.11.2025 о 09:30 годині поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 , перебуваючи на чергуванні у складі групи реагування патрульної поліції на службовому автомобілі «Peugeot. Landtrek», р/н НОМЕР_3, отримавши контрольний лист патрулю та портативний відеореєстратор (бодікамеру) CammPro І 826R2.3/32, серійний номер DSJ__0003854, інвентарний номер 3854, заступили на маршрут патрулювання на території Покровського району Донецької області.
17.11.2025, приблизно о 13:40 годині, поліцейські Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 , здійснюючи патрулювання території Покровського району Донецької області на службовому автомобілі «Peugeot Landtrek», р/н НОМЕР_3, перебуваючи на автодорозі біля будинку №34 по вулиці Будівельна у місті Білозерське Покровського району Донецької області, на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію України» зупинили транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Daewoo Sens», д.н.з. . НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв?язку з тим, що останній в порушення вимог підпункту «б» пункту 9.2 Правил дорожнього руху перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху. Підійшовши до вказаного автомобіля та представившись, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висунули ОСОБА_3 законну вимогу - пред?явити документи, які відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Під час перевірки документів ОСОБА_3 у працівників поліції виникла обґрунтована підозра в тому, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що виразилося у наявності у ОСОБА_3 візуальних ознак алкогольного сп?яніння у вигляді стійкого запаху алкоголю з ротової порожнини останнього та його загальної поведінки, що не відповідала ситуації. Вбачаючи в діях ОСОБА_3 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_3 відмовився, після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_3 пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп?яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_3 також відмовився.
17.11.2025, приблизно о 13:50 годині, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на автодорозі біля будинку №34 по вулиці Будівельна у місті Білозерське Покровського району Донецької області, під час складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у останнього з метою уникнення адміністративної відповідальності, раптово виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання поліцейським Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітану поліції ОСОБА_5 та сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірної вигоди.
Реалізуючи який, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, діючи в своїх особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що працівники поліції - інспектор відділу реагування патрульної поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_5 та поліцейський відділу реагування патрульної поліції Покровського РУП ГУНП в Донецькій області сержант поліції ОСОБА_6 виконують функції представників влади та є службовими особами, запропонував останнім неправомірну вигоду у сумі 15000 гривень за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 категорично відмовилися та попередили ОСОБА_3 про протиправність дій останнього, за вчинення яких передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 369 КК України.
Однак, 17.11.2025, в період часу з 13:50 години по 13:55 годину, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, продовжив пропонувати працівникам поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 15000 гривень, на що працівник поліції ОСОБА_6 повідомив про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, на лінію «102» ГУНП в Донецькій області.
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. 
Як пояснив  ОСОБА_3  суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчиненого ним кримінального правопорушення.  ОСОБА_3  пояснив, що він дійсно, пропонував службовій особі надати неправомірну вигоду за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження, кожен окремо, правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. 
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, як такі що виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, каяття обвинуваченого ОСОБА_3 до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання. 
Суд розуміє як активне сприяння розкриттю злочину дії винного, спрямовані на те, щоб надати допомогу органу слідства у розкритті кримінального правопорушення та встановленні фактичних обставин. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.  
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, є пенсіонером, за місцем проживання також характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра.
Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:
вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді штрафу, позицію обвинуваченого, який просив суд призначити мінімальне покарання.
Тому, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 369 КК України.
Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення  ОСОБА_3  та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно  ОСОБА_3   - не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 374, 376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Розстрочити суму штрафу в розмірі 1 000(однієї тисячі ) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000.00(сімнадцять тисяч) гривень, загальний строк 12 (дванадцять) місяців зі сплатою щомісячно в дохід держави по 1 416,70 гривень (одна тисяча чотириста шістнадцять гривень сімдесят копійок) із наданням уповноваженому органу з питань пробації до 30 (тридцятого) числа кожного місяця копії квитанції про сплату певної частини штрафу, починаючи з лютого 2026 року та до повної сплати присудженого штрафу. 
Речовий доказ: компакт-диск з відеозаписом події - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати, накладений відповідно до ухвали Заводського районного суду міста Кам`янського від 27.11.2025, арешт на портативний відеореєстратор Бодікамера CammPro I 826R2.3/32 серійний номер DSJ_0003854, інвентарний номер 3854 з відеозаписом на ній, який зберігається у ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, - повернувши за належністю власнику.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського 
районного суду м. Дніпра        ОСОБА_1