ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року	справа №380/14142/25	
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача:
- від 27.06.2025 року №481/33-00-07-01, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 13869129,00 грн;
- від 27.06.2025 року №483/33-00-07-02, яким занижено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 2794859,01 грн. та нараховано 25% штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 698714,75 грн;
- від 27.06.2025 року №484/33-00-07-02, яким нараховано штрафні санкції за порушення: нереєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку на суму 25882,06 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на перекручених відомостях, маніпулятивних та хибних твердженнях контролюючого органу. Наголошує на тому, що всі господарські операції за період, що перевірявся, здійснені в межах господарської діяльності та за наявності розумних економічних причин (ділової мети), що підтверджується первинними документами, долученими до матеріалів справи. З урахуванням викладеного, вважає, що податкові повідомлення-рішення від 27.06.2025 року №481/33-00-07-01, №483/33-00-07-02 та №484/33-00-07-02 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ», результати якої оформлені актом від 06.06.2025 року №224/33-00-07-01/39594527. Зазначив, що у висновках цього акта контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» підп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1, ст.135 Податкового Кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», МСБО 1 «Подання фінансової звітності», МСБО 12 «Податки на прибуток», в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 13869129,00 грн; підп.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.5 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 2794859,01 грн; п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, не складено та не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, податкові накладні на загальну суму 16769154,06 грн, в т.ч. ПДВ - 2794859,01 грн. Вважає, що викладені в акті перевірки від 06.06.2025 року №224/33-00-07-01/39594527 висновки є обґрунтованими, відповідно прийняті на їх підставі податкове повідомлення-рішення від 27.06.2025 року №481/33-00-07-01, №483/33-00-07-02 та №484/33-00-07-02 – правомірним і підстав для задоволення позову немає. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою суду від 16.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 27.08.2025 року постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Ухвалою суду від 03.12.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» (код ЄДРПОУ: 39594527) зареєстроване, як юридична особа, 21.01.2015 року; основним видом економічної діяльності підприємця, згідно з відомостями, які містяться у ЄДР, є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (35.23).
На підставі направлень від 22.02.2022 року №32/33-00-07-01, №33/33-00-07-01, №34/33-00-07-02, від 20.02.2025 року №50/33-00-07-01 та від 27.02.2025 року №51/33-00-07-02, виданих Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідно до підп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п.75 ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, та на підставі наказу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.02.2022 року №15 проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» за період з 01.04.2017 року по 30.09.2021 року, з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та за період діяльності з 22.01.2015 року по 30.09.2021 року щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 06.06.2025 року №224/33-00-07-01-01/39594527.
Під час проведення документальної перевірки відповідачем виявлено наступні порушення з боку Товариства, зокрема:
- підп.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст.135 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», МСБО 1 «Подання фінансової звітності», видані Радою з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку, зі змінами, МСБО 12 «Податки на прибуток», в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 13869129 грн, в т.ч. 3 квартал 2020 року – 12316907 грн; 4 квартал 2020 року – 399 890 грн; 2 квартал 2021 року – 514941 грн; 3 квартал 2021 року – 637391 грн;
- підп. 89.1 ст.189, п.198.3, п.198.5 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податкові зобов`язання на суму ПДВ 2794859,01 грн., в т.ч. за серпень 2020 на суму ПДВ 1022018,29 грн, вересень 2020 на суму ПДВ 1415496,53 грн, жовтень 2020 на суму ПДВ 68718,55 грн, червень 2021 на суму ПДВ 9025,77 грн, липень 2021 на суму ПДВ 287722,88 грн;
- п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, податкові накладні на загальну суму 16769154,06 грн, в т.ч. ПДВ 2794859,01 грн, в т.ч. за серпень 2020 на суму 13539871,68 грн, в т.ч. ПДВ 2 256 645,28 грн, вересень 2020 на суму 1085217,18 грн, в т.ч. ПДВ 180869,53 грн, жовтень 2020 на суму 412311,30 грн, в т.ч. ПДВ 68718,55 грн, листопад 2020 на суму 201865,98 грн, в т.ч. ПДВ 33644,33 грн, грудень 2020 на суму 20889,24 грн, в т.ч. ПДВ 3481,54 грн, квітень 2021 на суму 29080,08 грн, в т.ч. ПДВ 4846,68 грн, травень 2021 на суму 465173,94 грн, в т.ч. ПДВ 77528,99 грн, червень 2021 на суму 98761,38 грн, в т.ч. ПДВ 16460,23 грн, липень 2021 на суму 915983,28 грн, в т.ч. ПДВ 152663,88 грн.
Вказані висновки контролюючого органу обґрунтовані, зокрема, тим, що ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» до складу «Інші операційні витрати» включено послуги з розміщення рекламних матеріалів ТМ «Твій «Газзбут» та амортизацію, нараховану на нематеріальний актив (ролик хронометраж 30 секунд під умовною назвою «rivnomimyi_gazzbut» (об`єкт рекламування ТМ «Твій «Газзбут»), надані контрагентом ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО «АІТІ» на загальну суму 13869129 грн.
Для перевірки надано: договір про надання рекламних послуг №38А797 від 03.08.2020 року, за умовами якого ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ», як замовник, та ТОВ «Рекламне агентство «АІТІ» (код ЄДРПОУ 30019424), як виконавець, уклали договір №38А797 від 03.08.2020 року про виконання робіт/надання послуг.
Відповідно до п.2.1 договору про надання рекламних послуг №38А797 від 03.08.2020 року, виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи/надати послуги з медія планування рекламних кампаній, виготовлення, адаптації, розміщення реклами замовника на медія носіях, а також будь-яких інших матеріалів, погоджених сторонами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані за цим договором послуги/роботи.
Згідно з п.3.3 вищевказаного договору, виконавець зобов`язується надати замовнику акт виконаних робіт/наданих послуг та документи, що підтверджують надання послуг та передбачені відповідними додатками.
Крім того, до цього договору про надання рекламних послуг №38А797 від 03.08.2020 року надано ряд додаткових угод, акти наданих послуг на загальну суму 16604021,59 грн (в т.ч. ПДВ – 2767336,93 грн) та акт наданих послуг на виготовлення аудіо ролика на загальну суму 129776,88 грн.
Перевіркою встановлено, що відповідно до оборотно-сальдових відомостей, аналізу та картки рахунку по рахунку127 «Інші нематеріальні активи», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 949 «Інші витрати операційної діяльності» за період з 01.04.2017 року по 30.09.2021 року ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» в Рядок 2180 «Інші операційні витрати» звіту про фінансові результати відображено витрати (надання послуг з розміщення рекламних матеріалів ТМ «Твій «Газзбут» та амортизацію нараховану на нематеріальний актив (ролик хронометраж 30 секунд під умовною назвою «rivnomimyi_gazzbut» (об`єкт рекламування ТМ «Твій «Газзбут»)), оформлені актами виконаних робіт/наданих послуг на суму 13869129 грн.
Дані операції згідно даних бухгалтерського обліку відображені наступними проведеннями: Дт 949 «Інші витрати операційної діяльності»; Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 13836684,67 грн; Дт 644 «Податковий кредит»; Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 2798823,54 грн; Дт 154 «Придбання (виготовлення) нематеріальних активів» на суму 129776,88 грн; Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 127 «Інші нематеріальні активи»; Кт 154 «Придбання (виготовлення) нематеріальних активів» на суму 129776,88 грн; Дт 949 «Інші витрати операційної діяльності»; Кт 133 «Накопичена амортизацiя нематеріальних активів» на суму 32444,22 грн.
Оплата відображена в обліку підприємства наступними бухгалтерськими проведеннями: Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» здійснено оплату за послуги 16808519,52 грн.
Форма розрахунків – безготівкова.
До перевірки надано платіжні доручення щодо перерахування коштів ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» на розрахунковий рахунок ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО АІТІ» (перелік платіжних доручень відображено на стор.26-27 акта перевірки).
Повернення коштів відображено в обліку підприємства наступними бухгалтерськими проведеннями: Дт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» повернення коштів; Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 15578,22 грн.
До перевірки надано платіжне доручення щодо повернення коштів ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО АІТІ» на розрахунковий рахунок ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» на суму 15578,22 грн.
Станом на 30.09.2021 року по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахується дебіторська заборгованість перед ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО АІТІ» в сумі 33187,45грн.
ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» вартість отриманих послуг з розміщення рекламних матеріалів та амортизацію, нараховану на нематеріальний актив (ролик хронометраж 30 секунд під умовною назвою «rivnomimyi_gazzbut» (об`єкт рекламування ТМ «Твій «Газзбут»), включено до складу «Інші витрати операційної діяльності» на загальну суму 13869129 грн.
ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» до перевірки надано первинні документи, в яких зазначено, що ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО АІТІ» надано рекламні послуги по торговій марці «ТВІЙ «ГАЗЗБУТ».
Крім того, ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» надано ТОВ «ЄГАЗ» листа від 05.08.2020 року№79701-Сл-4277-0820 «Щодо надання згоди на використання торговельної марки за заявкою №m202015552», в якому повідомлено: «Згідно реєстру торговельних марок ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» дізналося про подання Вашим Товариством заявки №m202015552 від 04.08.202 на реєстрацію торговельної марки «ТВІЙ «ГАЗЗБУТ». Повідомляємо, що наше Товариство виявляє намір на використання вищевказаної торговельної марки при провадженні господарської діяльності з постачання природного газу та електричної енергії. ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» просить надати згоду на використання вищевказаної торговельної марки за поданою Вашим Товариством заявки №m202015552.
Листом ТОВ «ЄГАЗ» від 07.08.2020 року №167-СЛ-1094/1-0820 надано відповідь ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» «Щодо відсутності заперечень та надання згоди на використання торговельної марки за заявкою №m202015552», в котрій зазначено, що ТОВ «ЄГАЗ» подано заявку №m202015662 від 04.08.2020 на реєстрацію знаку для товарів і послуг ТМ «ТВІЙ «ГАЗЗБУТ».
ТОВ «ЄГАЗ» станом на 07.08.2020 року (дата надання відповіді ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ») не було власником та не мало свідоцтва про зареєстровану торговельну марку «ТВІЙ «ГАЗЗБУТ».
До перевірки надано первинні документи, що не підтверджують здійснення платником податку витрат пов`язаних з господарською діяльністю підприємства, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.
Досліджені перевіркою фактичні дані вказують на відсутність в діях ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» економічної доцільності витрат на дані послуги та причинного зв`язку між придбаним послуг та отриманням економічної вигоди, направленої на максимізацію доходів чи мінімізацію витрат, тобто на отримання прибутку в цілому, та наміру придбання платником податку послуг для їх подальшого використання у господарській діяльності. Надані ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» акти наданих послуг не підтверджують реальне виконання послуг в цілях господарської діяльності платника.
Враховуючи вищенаведене, не підтверджено надані послуг ТОВ «Рекламне агентство «АІТІ», чим завищено Інші операційні витрати на загальну суму 13869129 грн.
Щодо податку на додану вартість.
Перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань ПДВ на загальну суму 2794859,01 грн, а саме не нараховано податкові зобов`язання по операціях, що не є господарською діяльністю - на отримані послуги з розміщення рекламних матеріалів ТМ «Твій «Газзбут», надані контрагентом ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО «АІТІ», в сумі 16769154,06 грн.
Як наслідок, зроблено висновок, що ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» в 2020 році та 2021 році віднесено безпідставно до податкового кредиту рекламні послуги, надані ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО АІТІ», а саме: послуги з розміщення рекламних матеріалів ТМ «Твій «Газзбут». Так як ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» не мало ніякого відношення до ТМ «Твій «Газзбут», дані послуги не пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ».
Перевіркою встановлено порушення п.189.1 ст.189, п.198.3, п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України, зокрема – ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» не нараховано та не відображено в податкових деклараціях з податку на додану вартість податку на додану вартість в сумі 2794859,01 грн.
Щодо порушення реєстрації податкових накладних.
Проведеною перевіркою встановлено порушення реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» не зареєстровано в ЄРПН протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України, податкові накладні на загальну суму 16769154,06 грн (в т.ч. ПДВ - 2794859,01 грн), а саме за: серпень 2020 на суму 13539871,68 грн,(в т.ч. ПДВ 2256645,28 грн); вересень 2020 на суму 1085217,18 грн (в т.ч. ПДВ 180869,53 грн); жовтень 2020 на суму 412311,30 грн (в т.ч. ПДВ 68718,55 грн); листопад 2020 на суму 201865,98 грн (в т.ч. ПДВ 33644,33 грн); грудень 2020 на суму 20889,24 грн (в т.ч. ПДВ 3481,54 грн); квітень 2021 на суму 29080,08 грн (в т.ч. ПДВ 4846,68 грн); травень 2021 на суму 465173,94 грн (в т.ч. ПДВ 77528,99 грн); червень 2021 на суму 98761,38 грн (в т.ч. ПДВ 16460,23 грн); липень 2021 на суму 915983,28 грн (в т.ч. ПДВ 152663,88 грн).
На підставі висновків акта перевірки від 06.06.2025 року №224/33-00-07-01/39594527, Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.06.2025 року:
- №481/33-00-07-01, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 13869129,00 грн;
- №483/33-00-07-02, яким занижено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3493573,76 грн (в т.ч.: за податковими зобов`язаннями – 2794859,01 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями – 698714,75 грн);
- №484/33-00-07-02, яким застосовано штраф у сумі 25882,06 грн (за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України, податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ - 2794859,01 грн).
Позивач, уважаючи зазначені рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що господарська діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з п.22.1 ст. 22 ПК України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.
Відповідно до п.23.1 ст.23 ПК України, базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.
Згідно з підп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
У відповідності до вимог п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з приписами п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Порядок визначення бази оподаткування податку на додану вартість (далі - ПДВ) встановлений ст.188 ПК України.
Згідно з п.188.1 цієї статті, базу оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Відповідно до п.189.1 ст.189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Положеннями п.198.1 ст.198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України (п.198.3 ст.198 ПК України).
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.5 ст.198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Отже, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно із ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Згідно з абзацами 1, 2 п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Зі змісту викладених норм слідує, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.
Водночас сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Таким чином, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11.12.2025 року у справі №480/3734/24 та від 30.12.2025 року у справі №320/7949/24.
Даючи оцінку наданим ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» документам у сукупності та кожному зокрема, суд вважає, що ним не обґрунтовано доцільності розміщення реклами та її впливу на господарську діяльність.
Суд погоджується з доводами відповідача про те, що досліджені перевіркою документи вказують на відсутність в діях ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» економічної доцільності витрат на дані послуги та причинно-наслідкового зв`язку між придбаними рекламними послугами та отриманням економічної вигоди, направленої на максимізацію доходів чи мінімізацію витрат, тобто на отримання прибутку в цілому.
Відповідно до ст.1 Закону України від 03.07.1996 року №270/96-ВР «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.
Відтак, рекламні послуги замовляються суб`єктом господарювання з метою фактичного використання таких послуг у господарській діяльності, а саме: з метою отримання економічних вигод та збільшення потенційних покупців його послуг/товарів.
Верховний Суд у постанові від 07.11.2024 року у справі №640/38063/21 вказав, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не розкривають суть та зміст, види і кількість наданих рекламних послуг, з урахуванням визначеної у договорі номенклатури останніх. Для формування податкового кредиту за операціями з отримання таких послуг необхідною умовою, яка надає таке право суб`єкту господарювання є доведення безпосереднього зв`язку таких операцій (отриманих послуг) з господарською діяльністю платника податків та підтвердження їх (операцій) належними первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.
Факт безпосереднього зв`язку отриманих послуг з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг, які мають однозначно свідчити про призначення наданих послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідати змісту цієї діяльності.
У підтвердження фактичного отримання послуг можуть бути надані акт приймання-передачі послуг, акт виконаних робіт (наданих послуг) або інший документ, що підтверджує фактичне надання таких послуг, який має містити інформацію щодо суті господарської операції, має за змістом відповідати даним договору на надання відповідних послуг, в таких документах має бути конкретний перелік наданих послуг, місце, дата їх надання, а також зазначено, у чому виражено їх результат, критерії для визначення вартості послуг, розрахунок вартості послуг, тощо.
Тобто, необхідно, щоб первинні документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, доцільність придбання саме таких послуг (ділову мету), економічну вигоду (виправданість, ризик).
Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів неможливо встановити та перевірити як пов`язаність таких послуг з безпосередньою господарською діяльністю замовника послуг, так і перевірити правильність обчислення і сплати сум податкових (грошових) зобов`язань на підставі господарських операцій.
Лише при дотриманні вищезазначених умов платники податку мають право формувати податковий кредит за господарськими операціями по отриманню відповідних послуг.
Суд констатує, що у матеріалах справі відсутні будь-які документи, які розкривають зміст та обсяг наданих послуг, як-от, передбачена договором програма робіт або звіти про надані (отримані) рекламні послуги, в яких мають бути викладені результати наданих послуг, їх якісні, кількісні показники, період їх надання, виконавців таких послуг. Також відсутні бухгалтерські та статистичні документи, що підтверджують, зокрема – обсяг продажу, розмір доходу тощо внаслідок отримання відповідних рекламних послуг.
Натомість, надані ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» договори та акти наданих послуг ТОВ «РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО АІТІ» розміщення реклами не розкривають необхідності отриманих рекламних послуг та, як наслідок, їх впливу на господарську діяльність та економічний ефект від їх отримання.
Доводи позивача про зворотнє зводяться до нічим не підтверджених даних і не спростовують висновків суду.
Разом з тим, суд вказує, що контролюючим органом надано докази, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував витрати та податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, а позивач такі доводи не спростував.
Окрім того, судом встановлено, що станом на дату надання згоди на використання знака для товарів і послуг (07.08.2020 року), контрагент ТОВ «ЄГАЗ» не був власником ТМ «Твій «Газзбут» та не володів відповідним свідоцтвом про її реєстрацію. Дана обставина зафіксована в акті перевірки та не була спростована позивачем під час судового розгляду справи.
Щодо аргументів позивача про те, що витрати на рекламну кампанію ТМ «Твій «Газзбут» були спрямовані на просування його власних послуг та залучення нових споживачів, суд зазначає наступне.
Господарська операція лише тоді вважається такою, що вчинена у межах господарської діяльності, коли вона має на меті отримання економічного ефекту саме для цього платника податків. Оскільки на момент здійснення витрат ТМ «Твій «Газзбут» не була зареєстрована за замовником реклами, а дозвіл на її використання був наданий особою (ТОВ «ЄГАЗ»), яка сама не мала офіційного статусу власника цієї марки, такі дії позбавлені розумної економічної причини.
Відтак, витрати на рекламу чужого інтелектуального об`єкта, право на використання якого не підтверджено належним чином, не можуть бути визнані господарськими витратами платника.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 27.06.2025 року №481/33-00-07-01, №483/33-00-07-02 та №484/33-00-07-02 є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України. Обставини, на які посилається позивач, не можуть вважатися підставами для їх скасування.
Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності.
Поряд з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує. Наведене випливає зі змісту ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» до Західного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.06.2025 року №481/33-00-07-01, №483/33-00-07-02 та №484/33-00-07-02 – слід відмовити.
Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення буде складено до 12.01.2026 року.

Суддя	Ланкевич Андрій Зіновійович	

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 09.01.2026 року.