К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
04 грудня 2025 року                                                                             місто Київ
 
справа № 753/2869/25
апеляційне провадження № 22-ц/824/17050/2025
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Саліхова В.В.,
 
суддів: Євграфової Є.П., Шкоріної О.І.,
за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лозинської Ольги Леонідівни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді   Комаревцевої Л.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, боржник: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :
У лютому 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргоюна бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. в якій, просив суд:
ухвалити рішення про визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, щодо нездійснення дій для передачі на реалізацію нерухомого майна, що є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстр № 2874 
зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. передати на реалізацію нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу         Ковальчуком С.П. за реєстр № 2874 а саме: квартира АДРЕСА_1 .
Скарга мотивована тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07.03.2024 року у справі № 753/15379/23 вирішено у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за договором позики від 30 жовтня 2020 року, яка складає 1 642 600 гривень 00 копійок, що за курсом НБУ становить 43 000 доларів США 00 центів, звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 2-х житлових кімнат, загальна площа 84,1 кв.м., житлова площа 42,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1213934980000, шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Рішенням визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
З мето. Примусового виконання рішення, стягувач 06.11.2024 року отримав виконавчий лист та подав його для відкриття виконавчого провадження приватному виконавцю          Лановенко Л.О.
Постановою приватного виконавця від 18.11.2024 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання рішення.
Під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем накладено арешт на майно боржника.
07.01.2025 ОСОБА_4., представник ОСОБА_1 , звернувся до приватного виконавця Лановенко Л.О. та просив реалізувати через електронний аукціон предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1 .
29.01.2025 приватним виконавцем Лановенко Людмилою Олегівною було надано відповідь на заяву ОСОБА_4 , представника скаржника, зазначено про те, що квартира АДРЕСА_1 не може бути предметом примусової реалізації у зв`язку з обмеженням, накладеним у рамках кримінального провадження №12021100050002476 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2024 по справі №756/876/24.
Оскільки арешт та заборона відчуження зареєстровано після реєстрації іпотеки на користь ОСОБА_1 , приватний виконавець має законні підстави для передання на реалізацію предмета іпотеки. Накладений арешт не перешкоджає вчиненню виконавцем виконавчих дій, зокрема щодо реалізації майна боржника з подальшим задоволенням вимог стягувача за рахунок виручки від продажу майна.
Посилаючись на те, що приватний виконавець не вчиняє дій щодо реалізації предмета іпотеки, що порушує права стягувача, ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни залишено без задоволення.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Лозинська О.Л. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що питання скасування арешту майна в кримінальному провадженні регулюється ст. 174 КПК України. У вказаній статті наведений виключний перелік осіб, за клопотанням яких може бути скасовано арешт. Такими особами є: підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Оскільки ОСОБА_1 не є жодною з вищенаведених осіб, а є іпотекодержателем арештованого майна і це майно не перебуває в його володінні, він не має правових підстав для звернення з клопотанням в кримінальному провадженні про скасування арешту, накладеного на предмет іпотеки.
Вказує, що судом не враховано, що обтяження за договором іпотеки зареєстровано 30 жовтня 2020 року, тобто до постановлення ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року про накладення в рамках кримінального провадження обтяження на квартиру, тому наявний арешт не є підставою для невиконання рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно, обтяження на яке зареєстровано раніше ухвали про накладення арешту у кримінальному провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 та його представник Лозинської О.Л. в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належно, про причини неявки суду не повідомили.
Лановенко Л.О. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належно, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що 07.03.2024 рішенням Дарницького районного суду м. Києва у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за договором позики від 30 жовтня 2020 року, яка складає 1 642 600 (один мільйон шістсот сорок дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок, що за курсом НБУ становить    43 000 (сорок три тисячі) доларів США 00 центів, звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_2 на праві власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що складається з 2-х житлових кімнат, загальна площа 84,1 кв.м., житлова площа 42,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1213934980000, шляхом реалізації через електронний аукціон за початковою ціною не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Відповідно до заяви від 07.01.2025 ОСОБА_4 , представник ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця Лановенко Л.О. та просив реалізувати через електронний аукціон предмет іпотеки, квартиру АДРЕСА_1            ( а.с.45).
29.01.2025 приватним виконавцем Лановенко Людмилою Олегівною було надано відповідь на заяву ОСОБА_4 , представника скаржника, зазначено про те, що квартира АДРЕСА_1 не може бути предметом примусової реалізації у зв`язку з обмеженням, накладеним у рамках кримінального провадження №12021100050002476 на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2024 по справі №756/876/24 ( а.с.46).
22.08.2025 приватний виконавець Лановенко Л.О. надала пояснення по справі та вказала про те, що встановлено заборону на час досудового розслідування відчужувати вказане майно будь-яким способом відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2024 по справі №756/2869/25.
Відповідно до ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2024 у справі № 756/876/24 накладено арешт у кримінальному провадженні, внесеному 14.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021100050002476, належне на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпотекодержатель ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1213934980000).
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії виконавця щодо відмови у проведенні реалізації предмета іпотеки у зв`язку з наявністю арешту, накладеного ухвалою суду у кримінальному провадженні, відповідають вимогам закону та не порушують прав скаржника.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно дост.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.9 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.  Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Звертаючись до суду із скаргою, ОСОБА_1 вказував, що приватний виконавець Лановенко Л.О. безпідставно не вчиняє дії щодо реалізації іпотечного майна на яке звернуто стягнення рішенням суду, що порушує його права як стягувача.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2024 у справі № 756/876/24 накладено арешт у кримінальному провадженні, внесеному 14.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021100050002476, належне на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпотекодержатель ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1213934980000).
Відповідно до ст. 174 КПК України,  арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.  Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Звернення стягнення на майно боржника, що перебуває під арештом у кримінальному провадженні, відбувається шляхом звернення стягувача до суду із клопотанням про зняття арешту або оскарження ухвали про арешт, після чого може бути розпочате виконавче провадження для реалізації майна згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Відтак якщо майно боржника перебуває під арештом, накладеним у рамках іншого провадження (наприклад, кримінального), виконавець не має права його реалізовувати, доки цей арешт не буде знято судовим рішенням.
Таким чином, виконавець не наділений повноваженнями скасовувати чи ігнорувати ухвалу суду про арешт майна, накладеного у межах кримінального провадження. Для вирішення питання щодо можливості реалізації предмета іпотеки сторона має звертатися з клопотанням до суду, який наклав арешт, у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що невчинення приватним виконавцем дій щодо передачі на реалізацію іпотечного майна у зв`язку з наявністю арешту, накладеного ухвалою суду у кримінальному провадженні, відповідає вимогам закону та не порушують прав скаржника, тому відсутні підстави для задоволення скарги.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є тією особою, яка має правові підстави для звернення з клопотанням в кримінальному провадженні про скасування арешту, накладеного на предмет іпотеки, колегія суддів відхиляє оскільки вони не спростовують висновків суду.
Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано, що обтяження за договором іпотеки зареєстровано 30 жовтня 2020 року, тобто до постановлення ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2024 року про накладення в рамках кримінального провадження обтяження на квартиру, тому наявний арешт не є підставою для невиконання рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно, обтяження на яке зареєстровано раніше ухвали про накладення арешту у кримінальному провадження, колегія суддів відхиляє, оскільки вчинення виконавцем дій щодо реалізації майна згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можливе лише після скасування арешту на це майно.
Установивши, що приватний виконавець діяла з  дотриманням вимог закону, суд першої інстанції, зробив правильний висновок про відмову в задоволенні скарги.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до переоцінки обставин справи, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на  факти, що були предметом дослідження суду.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лозинської Ольги Леонідівни - залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 05 грудня 2025 року.

Головуючий:

Судді: