УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/594/25 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М. 
Номер провадження №33/4805/221/26
Категорія ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Харченка Сергія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Харченка Сергія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 липня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 30 липня 2025 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою, 02.03.2025 о 17:10 годині у с.Кмитів Житомирського району Житомирської області, на автодорозі Київ-Чоп 122 км, ОСОБА_1 керував транспортним у крайній лівій полосі та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на колесовідбійник з лівої сторони дороги та в подальшому з правої сторони дороги. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 02.03.2025 о 17:10 годині у с.Кмитів Житомирського району Житомирської області, на автодорозі Київ-Чоп 122 км, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер Алкотест» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, а також відмовився прослідувати до найближчого медичного закладу, при цьому був учасником ДТП, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Харченко С.В. в інтересах  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду та відсутність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, наголошено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водночас у матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного медичного огляду лікарем-наркологом. Крім того, захисник звернув увагу на те, що формулювання обвинувачення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є нечітким та незрозумілим, оскільки законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння (справа №300/56/17). Також в апеляційній скарзі зазначено про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На думку захисника, порушення п.13.1 Правил дорожнього руху має місце виключно у разі зіткнення з іншим транспортним засобом унаслідок недотримання дистанції та/або інтервалу. Натомість у даному випадку було пошкоджено лише власний автомобіль ОСОБА_1 у зв`язку з його поломкою під час руху, при цьому матеріальної шкоди іншим учасникам дорожнього руху не завдано. За таких обставин, як зазначає захисник, у діях водія відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху, які перебували б у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Аналогічного висновку дійшов Васильківський міськрайонний суд Київської області у справі №362/4111/22.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5, п.13.1 ПДР, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260557 від 02.03.2025 вбачається, що  ОСОБА_1 02.03.2025 о 17:10 годині у с.Кмитів Житомирського району Житомирської області, на автодорозі Київ-Чоп 122 км, керував транспортним засобом Renault Tratic, номерний знак НОМЕР_1 , у крайній лівій полосі та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на колесовідбійник з лівої сторони дороги та в подальшому з правої сторони дороги, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.47-48).
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260545 від 02.03.2025 вбачається, що  ОСОБА_1 02.03.2025 о 17:10 годині у с.Кмитів Житомирського району Житомирської області, на автодорозі Київ-Чоп 122 км, керував транспортним засобом Renault Tratic, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager Alcotest на місці зупинки транспортного засобу відмовився, а також відмовився прослідувати до найближчого медичного закладу, при цьому був учасником ДТП, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.5-6). 
Відповідно п.13.1. Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час вибору безпечного інтервалу руху водій зобов`язаний враховувати швидкість руху, траєкторію руху транспортних засобів та інших учасників дорожнього руху, тип транспортного засобу, особливості вантажу, який він перевозить, тощо. 
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.
Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5, п.13.1 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №260545 та серії ЕПР1 №260557 від 02.03.2025, в яких зафіксовано суть вчинених адміністративних правопорушень за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2025; 
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №4183672 від 02.03.2025 відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП;
- рапортом інспектора взвода 2 роти №3 БУПП в Житомирській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сейка Р. від 02.03.2025;
- поясненнями від 02.03.2025, згідно яких ОСОБА_1 відмовився надавати письмові пояснення, керуючись ст.63 Конституції України;
- схемою ДТП від 02.03.2025, на якій відображено місце зіткнення автомобіля Renault Tratic, номерний знак НОМЕР_1 , з колесовідбійником, пошкоджений колесовідбійник, дорожня розмітка, кілометровий покажчик тощо. Зі схеми місця ДТП вбачається, що зазначений автомобіль внаслідок ДТП отримав пошкодження його передньої частини та переднього лівого колеса (а.с.49); 
- відеозаписом обставин події.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі із автомобільного відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Відеозаписом підтверджено, що водію   ОСОБА_1 , у зв`язку з причетністю до ДТП, про що останнього було проінформовано, та виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Від законної вимоги поліцейського пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, незважаючи на роз`яснені йому наслідків такої відмови. ОСОБА_1 було роз`яснено суть вчинених ним правопорушень, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлено зі складеною схемою місця ДТП, а також складеними відносно нього протоколами про адміністративні правопорушення, від надання пояснень та підпису в яких  ОСОБА_1 відмовився. 
Дані зафіксовані на відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Протоколи про адміністративні правопорушення складені за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Суть адміністративних правопорушень викладена правильно, конкретно та відповідає диспозиціям статей 124, ч.1 ст.130 КУпАП. 
Оскільки  ОСОБА_1 не виконав обов`язок, визначений п.2.5 ПДР, дії водія правильно кваліфіковані уповноваженою особою за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відсутність у матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не спростовує винуватості ОСОБА_1 , який відмовився від такого огляду і відмова була беззаперечною.
Також матеріали справи не містять відомостей про наявність у ДТП травмованих осіб, а тому підстави для обов`язкового проведення огляду в закладі охорони здоров`я згідно пункту 8 Розділу І Інструкції були відсутні.
Посилання захисника на те, що порушення п.13.1 Правил дорожнього руху має місце виключно у разі зіткнення з іншим транспортним засобом, є помилковим. Зміст зазначеної норми не обмежує обов`язок водія дотримуватися безпечної дистанції та інтервалу лише щодо інших транспортних засобів, а поширюється на всі елементи дорожньої обстановки, у тому числі нерухомі об`єкти дорожньої інфраструктури. 
Твердження апеляційної скарги про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено виключно транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи. Так, на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди відображено пошкодження колесовідбійника, що є елементом дорожньої споруди, а досліджений судом відеозапис підтверджує наявність такого пошкодження. 
Доводи сторони захисту про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок поломки транспортного засобу, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів на підтвердження технічної несправності транспортного засобу, яка перебувала б у причинному зв`язку з настанням ДТП.
За таких обставин наїзд транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на колесовідбійник свідчить про недотримання ним вимог п.13.1 ПДР та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Посилання захисника на судові рішення, ухвалені в інших справах щодо інших осіб, відхиляються, оскільки такі рішення не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи, а встановлені у них фактичні обставини не є тотожними обставинам цієї справи. 
Отже, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Харченка Сергія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 липня 2025 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Галацевич