Справа № 758/2626/25 
Категорія 35 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва 
у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,
за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Паркове місто-45» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,-
В С Т А Н О В И В :
ОСББ «Паркове місто-45» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на свою користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 16 088,89 грн з яких: 11 106,58 грн - сума основної заборгованості за період з 01.11.2020 по 01.02.2025; 4 001,79 грн - сума інфляційних збитків; 980,52 грн - сума 3% річних. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем у будинку АДРЕСА_1 , де власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач. Позивач належним чином надає житлово-комунальні послуги, тоді як відповідач ухиляється від виконання обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги у розмірі, строки та порядку, визначених чинним законодавством. Оскільки відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, а отже, прострочив виконання грошового зобов`язання, наявні підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. З огляду на наведене, позивач посилаючись на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України просить позов задовольнити, стягнувши вказані суми з відповідача, а також стягнути з нього судові витрати. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.
Ухвалою судді від 05.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
12.06.2025 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.06.2025 у загальному розмірі 18 993,16 грн.
14.10.2025 представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 у загальному розмірі 21 481,05 грн. 
Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не подав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення - квартири АДРЕСА_3 , що підтверджено Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2025 номер довідки 16065095094. 
Згідно із ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. 
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1, ч.1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Відповідно до п.3 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Паркове місто-45» (далі - Статут) забезпечує належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Аналогічна правова норма міститься у п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». 
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до п. 3.2 протоколу №1 Загальних зборів ОСББ «Паркове місто-45» від 29.09.2019 затверджено розмір щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкової території для власників квартири у будинку АДРЕСА_1 та граничний термін сплати такого внеску до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Сплата таких внесків є обов`язковою для всіх співвласників (п.3 Статуту).
Відповідно до розрахунку заборгованості по квартирі АДРЕСА_3 станом на 01.10.2025 борг за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 становить у розмірі 11 106,58 грн. 
Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховано на основну суму заборгованості інфляційні збитки за весь час прострочення у розмірі 4 001,79 грн, а також три проценти річних у розмірі 980,52 грн.
В ході судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог і просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 у розмірі 15 588,50 грн, інфляційне нарахування у розмірі 4 640,60 грн та три відсотки річних у розмірі 1 251,95 грн, а всього 21 481,05 грн.
З урахуванням вище наведеного, суд розглядає вимоги позивача в межах стягнення з відповідача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025.
Сумнівів щодо правильності таких розрахунків у суду немає.
Будь-яких доказів на спростування даних розрахунків заборгованості відповідачем до суду не надано.
Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних суд також зазначає наступне. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень.
Згідно з п.5 протоколу №1 Зальних зборів ОСББ «Паркове місто-45» від 29.09.2019 у разі несплати власником приміщень внесків на утримання будинку та прибудинкової території внести штраф у розмірі 0,3 % за кожен день прострочення після 20-го числа. Нарахування штрафу розпочинається після 2-х місяців заборгованості та нараховується до повного погашення боргу.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. 
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 цієї статті).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, який у силу ч.4 ст. 264 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. 
Як встановлено судом, позивач належним чином виконав умови договору, надавши споживачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території в строки та в порядку, встановлені законом та договором.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 ним нараховано заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 15 588,50 грн, інфляційне нарахування у розмірі 4 640,60 грн та три відсотки річних у розмірі 1 251,95 грн, а всього 21 481,05 грн.
Вказаний розрахунок приймається до уваги судом як такий, що не спростований відповідачем.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а також те, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
В частині вирішення питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, кількість судових засідань та їх тривалість, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 3000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 23, 81, 89, 258, 259, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Паркове місто-45» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРКОВЕ МІСТО-45» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.11.2020 по 01.10.2025 у розмірі 15 588 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок, інфляційне нарахування у розмірі 4 640 (чотири тисячі шістсот сорок) гривень 60 копійок та три відсотки річних у розмірі 1 251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) гривня 95 копійок, а всього 21 481 (двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят одна) гривня 05 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРКОВЕ МІСТО-45» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРКОВЕ МІСТО-45» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повне найменування сторін по справі:
- позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Паркове місто-45», місцезнаходження: м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 45, код ЄДРПОУ 43020617;
- відповідач - ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 15.12.2025.

Суддя 	О. О. Ковбасюк