ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" січня 2026 р. справа № 300/2548/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі – відповідач, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання протиправними дії щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, скасування рішення №092850028488 від 28.03.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, зобов`язання зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 2 період навчання з 01.09.1985 по 15.07.1988 у середньому професійно-технічному училищі №7, період роботи з 25.07.1988 по 20.12.1988 на посаді електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж", період проходження військової служби з 26.12.1988 по 03.12.1990, період роботи з 10.02.1992 по 11.12.1995 у БМУ "Промбуд" концерну "Хлорвініл", період роботи з 20.03.1996 по 20.07.2012 у ПАТ "Калуське АТП", період роботи 11.10.2012 по 16.08.2017 на посаді електрозварника у ТОВ "Даноша", повторно розглянути заяву від 21.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Підставою звернення із вказаним позовом є протиправна на переконання позивача відмова відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.03.2025 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області прийняло рішення №092850028488 від 28.03.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (далі – оскаржуване рішення, спірне рішення), у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. За доводами позивача, до його пільгового стажу за Списком №2 підлягають врахуванню періоди навчання, проходження військової служби, а також роботи, оскільки такі періоди підтверджуються записами трудової книжки, а також передбачені відповідними Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 22.04.2025 відкрив провадження в даній адміністративній справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України). Одночасно судом витребувано у сторін додаткові письмові докази, необхідні для розгляду справи.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скерувало до суду відзив від 02.05.2025 за №0900-0803-7/23652 на позовну заяву, який зареєстровано в суді 05.05.2025 за вх.№12067/25. У поданому відзиві орган пенсійного забезпечення заперечив проти мотивів та доводів ОСОБА_1 , викладених у позовній заяві, вказавши на їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на таке.
Відповідно до наданих документів до заяви, загальний страховий стаж позивача склав 34 роки 11 місяців 20 днів, пільговий стаж 02 роки 03 місяці 21 день. Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 не містить записів щодо характеру виконуваної роботи, найменування списків чи їх номерів, тобто всіх необхідних відомостей, на підставі яких можна визначити право на пільгове пенсійне забезпечення. Надана позивачем архівна довідка №Л-3/06-07 від 28.01.2025 за своїм змістом не відповідає вимогам, передбаченим Порядком №637. Зазначає, про відсутність підстав для зарахування періодів навчання та проходження військової служби до пільгового стажу за Списком №2, оскільки законодавством не передбачено такого зарахування. Зважаючи на викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
ОСОБА_1 подав до суду відповідь від 07.05.2025 на відзив, реєстрацію якої здійснено судом 12.05.2025 за вх.№12878/25, де зазначив про безпідставність доводів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, з тих самих підстав, що викладені в адміністративному позові.
Також позивач подав до суду заяву від 12.05.2025, в якій просив врахувати, що в адміністративному позові останнім допущено описку щодо позовних вимог, а саме не вірно зазначено рік звільнення з посади електрозварника ручної зварки ІІІ розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж".

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заяви, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 21.03.2025 звернувся із заявою про призначення пенсії до Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, долучивши трудові книжки та копії інших документів, які дають право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За наслідками розгляду заяви позивача від 21.03.2025 за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення №092850028488 від 28.03.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, за відсутності необхідного стажу.
Вказаним рішенням визначено страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 11 місяців і 20 днів, пільговий стаж склав 02 роки 03 місяці і 21 день.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за Списком №2 зараховано періоди роботи відповідно до довідок про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.12.2024 за №213 та №214, з врахуванням результатів проведеної перевірки достовірності видачі довідок (акти від 17.03.2025 та від 24.03.2025). Зазначено, що для розгляду питання зарахування до пільгового періоду роботи у ВАТ Калуське АТП, необхідно представити документи відповідно до пункту 20 Порядку №637.
До страхового стажу враховано періоди згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1988 та індивідуальних відомостей про застраховану особу (довідка Форми ОК-5).
Згідно розрахунку стажу Форми РС-Право, складеного Управлінням під час вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, страховий стаж позивача становить 34 роки 11 місяців 20 днів, зокрема, зараховано період навчання з 01.09.1985 по 15.07.1988, проходження строкової військової служби з 26.12.1988 по 01.12.1990. Періоди з 10.02.1992 по 21.08.1992 та з 01.03.1994 по 09.12.1995 зараховано до пільгового стажу за Списком №2. Інші періоди зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 .
Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення №092850028488 від 28.03.2025 не містить зазначення конкретних періодів, які не зараховано Управлінням до стажу роботи позивача на пільгових умовах за Списком №2, а також мотивів відмови у їх зарахуванні.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1988 ОСОБА_1 у спірні періоди:
- з 01.09.1985 по 15.07.1988 навчався у Калуському середньому професійно-технічному училищі №7 (запис №1);
- з 25.07.1988 по 20.12.1988 працював на посаді електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж" (записи №2-3);
- з 26.12.1988 по 03.12.1990 проходив строкову військову службу в рядах Радянської армії (записи №4-5);
- з 10.02.1992 по 11.12.1995 працював на посадах електрозваника ручної зварки третього розряду, електрозваника ручної зварки четвертого розряду, у БМУ "Промбуд" концерну "Хлорвініл" (записи №6-9);
- з 20.03.1996 по 20.07.2012 працював газоелектрозварювальником у ПАТ "Калуське АТП" (записи №11-16);
- з 11.10.2012 по 16.08.2017 працював на посаді електрозварника ручної зварки у ТОВ "Даноша" (записи №21-22).
Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №092850028488 від 28.03.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права на пенсійне забезпечення.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон №1058-IV).
Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення").
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (далі – Інструкція №58).
Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції №58).
Як встановлено судом, у позивача є трудова книжка серії НОМЕР_2 від 22.07.1988, яка надана останнім відповідачу при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Вказана трудова книжка містить записи про спірні періоди роботи ОСОБА_1 на посадах електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж", електрозваника ручної зварки третього розряду, електрозваника ручної зварки четвертого розряду, у БМУ "Промбуд" концерну "Хлорвініл", газоелектрозваника у ПАТ "Калуське АТП", електрозварника ручної зварки у ТОВ "Даноша".
Відповідач не висловлює жодних застережень, стосовно вчинених записів про їх недостовірність, правдивість чи неповність.
Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.
Оскаржуване рішення вказує на єдину підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, зокрема, відсутність у ОСОБА_1 документально підтвердженого загального і пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. 
Спірне рішення №092850028488 від 28.03.2025 не містить зазначення конкретних періодів, які не зараховано Управлінням до стажу роботи позивача на пільгових умовах за Списком №2, а також мотивів відмови у їх зарахуванні.
Частиною 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Аналогічні положення закріплено в статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII. 
Таким чином, в силу пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності:
- зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;
- атестація робочих місць;
- досягнення 55 років для чоловіків і при стажі роботи не менше 30 років (з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років) у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Як вже зазначалось судом, згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Порядком №637 додатком №5 затверджено форму Довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
ОСОБА_1 разом із заявою про призначення пенсії надав відповідачу довідки від 13.01.2025 за №1, видану ПАТ "Калуське автотранспортне підприємство" та Архівну довідку від 28.01.2025 за №Л-3/06-07 про періоди роботи в ЗАТ "Західхімпроммонтаж".
Суд погоджується з доводами відповідача про те, що означена довідка видана не за формою, затвердженою Додатком №5 Порядку №637, разом з тим, така містить всі необхідні реквізити з яких орган пенсійного забезпечення міг самостійно встановити періоди роботи, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (надалі по тексту також – Порядок №383) визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Необхідно зазначити, що за спірний період роботи ОСОБА_1 , чинними були Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за №1173 (далі – Постанова №1173), затверджених постановою КМ СРСР від 26.01.1991 за №10 (далі – Постанова №10), постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162 (далі – Постанова №162), постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №36 (далі – Постанова №36) і Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 за №461 (далі – Постанова №461).
Вказаними Постановами №1173, №10, №162, №36, №461 передбачено посади електрозварника, газоелектрозварника, які у спірний періоди займав позивач, за Списком № 2.
Таким чином, підлягають врахуванню до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 25.07.1988 по 20.12.1988 на посаді електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж", з 10.02.1992 по 11.12.1995 на посадах електрозваника ручної зварки третього розряду, електрозваника ручної зварки четвертого розряду, у БМУ "Промбуд" концерну "Хлорвініл", з 20.03.1996 по 20.07.2012 на посаді газоелектрозваника у ПАТ "Калуське АТП", з 11.10.2012 по 16.08.2017 на посаді електрозварника ручної зварки у ТОВ "Даноша".
Стосовно врахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду навчання позивача з 01.09.1985 по 15.07.1988 у Калуському середньому професійно-технічному училищі №7, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується, серед іншого, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до п. 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Таким чином, необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.
Аналогійні висновки щодо застосування норм права зробив Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 справа №520/15931/16-а, від 30.03.2021 справа №595/495/17.
Верховний Суд у постанові від 09.08.2021 року по справі №200/1453/21-а зазначив, що період навчання у навчальному закладі зараховується до пільгового стажу, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Згідно розрахунку стажу Форми РС-Право, складеного Управлінням під час вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, до страхового стажу позивача, зокрема, зараховано період навчання з 01.09.1985 по 15.07.1988.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1988 ОСОБА_1 з 01.09.1985 по 15.07.1988 навчався у Калуському середньому професійно-технічному училищі №7.
Відповідно до копії диплому серії НОМЕР_3 від 15.07.1988 ОСОБА_1 здобув середню освіту за професією електрозварник ручного зварювання.
Також відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 22.07.1988 ОСОБА_1 з 25.07.1988 по 20.12.1988 працював на посаді електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж".
Вище по тексту судового рішення судом зроблено висновок про необхідність зарахування періоду роботи позивача з 25.07.1988 по 20.12.1988 на посаді електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж" до пільгового стажу за Списком №2.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 у тримісячний строк прийнятий на роботу за набутою професією, відтак період навчання позивача з 01.09.1985 по 15.07.1988 у Калуському середньому професійно-технічному училищі №7 має бути зарахований до пільгового стажу роботи за Списком №2.
Щодо врахування до пільгового стажу роботи за Списком №2 періоду проходження ОСОБА_1 строкової військової служби в рядах Радянської армії з 26.12.1988 по 03.12.1990, суд зазначає наступне.
Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Також згідно з частини 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно розрахунку стажу Форми РС-Право, складеного Управлінням під час вирішення питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, до страхового стажу позивача, серед іншого, зараховано проходження строкової військової служби з 26.12.1988 по 01.12.1990.
Вище по тексту судового рішення судом зроблено висновок про необхідність зарахування періоду роботи позивача з 25.07.1988 по 20.12.1988 на посаді електрозварника ручної зварки III розряду у ЗАТ "Західхімпроммонтаж" та з 10.02.1992 по 11.12.1995 на посадах електрозваника ручної зварки третього розряду, електрозваника ручної зварки четвертого розряду, у БМУ "Промбуд" концерну "Хлорвініл" до пільгового стажу за Списком №2.
З огляду на викладене, позивач має право на зарахування періоду проходження строкової служби з 26.12.1988 по 01.12.1990 до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки на момент призову на строкову військову службу він працював за професією (займав посаду), що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
При вирішенні позовних вимог про зобов`язального характеру, суд керується наступними мотивами.
Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини 1 статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Водночас, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9 КАС України).
У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі не виконання відповідачем при розгляді заяви позивача власних повноважень в належному і повному обсязі, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде:
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №092850028488 від 28.03.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 період навчання 01.09.1985 по 15.07.1988, період роботи 25.07.1988 по 20.12.1988, період проходження строкової військової служби з 26.12.1988 по 03.12.1990, періоди роботи з 10.02.1992 по 11.12.1995, з 20.03.1996 по 20.07.2012, з 11.10.2012 по 16.08.2017;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.
Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 1 211,20 гривень, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №72741877 від 09.04.2025.
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 211,20 гривень.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №092850028488 від 28.03.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №2 ОСОБА_1 період навчання 01.09.1985 по 15.07.1988, період роботи 25.07.1988 по 20.12.1988, період проходження строкової військової служби з 26.12.1988 по 03.12.1990, періоди роботи з 10.02.1992 по 11.12.1995, з 20.03.1996 по 20.07.2012, з 11.10.2012 по 16.08.2017.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя   Микитин Н.М.