П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/21131/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
12 січня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства "СЛМ- ПЛАСТ" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "СЛМ- ПЛАСТ" до Головного управління ДПС у Житомирській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
Приватне підприємство "СЛМ-Пласт" звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.04.2025 р. №12722875/39567941, яким Приватному підприємству «СЛМ–ПЛАСТ» відмовлено у реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 26.04.2024 №27 на суму 339 564,08 грн, в т.ч. ПДВ 56 594,01 грн;
- зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «СЛМ–ПЛАСТ» від 26.04.2024 р. №27 на суму 339 564,08 грн, в т.ч. ПДВ 56 594,01 грн, датою її фактичного надходження.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 позовну заяву залишити без руху. Запропоновано усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших поважних підстав для такого поновлення та наданням відповідних підтверджуючих доказів.
09.09.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Вказано, що перебування директора ПП «СЛМ–ПЛАСТ» у відпустці за сімейними обставинами в період з 21.04.2025 по 25.05.2025 та перебування представника позивача, адвоката Струкової Л.В., з 10.07.2025 по 07.08.2025 за межами України є об`єктивними причинами, що перешкоджали позивачу в трьохмісячний строк з 25.04.2025, з дня прийняття рішення ДПС України за скаргою розивача, звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 повернуто позовну заяву на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, адже позивач у встановлений судом строк вимоги ухвали судді від 05.09.2025 не виконав, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунув.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2025 позов задоволено. задоволено частково, ухвалено: у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що перебування директора ПП «СЛМ–ПЛАСТ» у відпустці за сімейними обставинами в період з 21.04.2025 по 25.05.2025 та перебування представника позивача, адвоката Струкової Л.В., з 10.07.2025 по 07.08.2025 за межами України є об`єктивними причинами, що перешкоджали позивачу в трьохмісячний строк з 25.04.2025, з дня прийняття рішення ДПС України за скаргою розивача, звернутися до суду з даним позовом.
Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. 
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 ПК України. З її змісту вбачається, що у платника податків є право розсуду в обранні адміністративного та/або судового порядку оскарження такого рішення після його отримання. Обрання платником податків в першу чергу адміністративного порядку оскарження рішення не виключає можливості надалі звернутися до суду з відповідним позовом, що визнається досудовим порядком вирішення спору. Водночас якщо після отримання рішення контролюючого органу платник податків звертається до суду з позовом, його право на адміністративне оскарження такого рішення втрачається.
Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.11.2020 по справі №500/2486/19 сформулював такий правовий висновок: норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Встановлено, що позивач оскаржив рішення від 08.04.2025 №12722875/39567941 в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної податкової служби України.
За результатами розгляду скарги позивача, ДПС України 25.04.2025 прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги ПП «СЛМ-Пласт» та відмовлено у скасуванні рішення регіонального рівня.
Отже, відлік строку звернення до суду з даним позовом розпочинається з 26.04.2025 та складає 1 місяць, тоді як до суду з даним позовом позивач звернувся лише 29.08.2025, тобто поза межами одномісячного строку звернення до суду.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що причини пропуску строку звернення до суду, вказані у клопотанні про поновлення строку звернення до суду від 29.08.2025, не є поважними і такими, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду за захистом вказаного порушеного права.
Так, наведені позивачем причини особистого характеру керівника підприємства та адвоката не охоплюються загальним тримісячним періодом та не зумовлені причинним зв`язком із поданням такого позову лише 29.08.2025.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про повернення позовної, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Приватного підприємства "СЛМ- ПЛАСТ" залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Сушко О.О.