ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/323/26 Справа № 175/14067/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дараган Л.В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 січня 2026 року       м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює начальником відділу Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 01 серпня 2025 року, приблизно о 09 годині 35 хвилин, на автодорозі, яка веде з с. Хуторо-Губиниха у Дніпровському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керувала автомобілем «HYUNDAI I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після зупинки перед перехрестям з трасою «Дніпро – Магдалинівка», перед початком руху не переконалася, що це буде безпечно, почала рух, не надавши дорогу транспортному засобу, який рухався ліворуч по трасі «Дніпро – Магдалинівка», внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ДТП сталося на перехресті нерівнозначних доріг.
Вказує, що водієм транспортного засобу Фольцваген допущено виїзд на полозу зустрічного руху в результаті чого сталося зіткнення в заднє ліве колесо її транспортного засобу.
Також зазначає, що суд безпідставно та неправильно застосував п. 16.15 ПДР України, що призвело до невірних висновків щодо визначення пріоритету проїзду та кваліфікації правопорушення.

В судовому засідання ОСОБА_1 та її захисники Нестеренко В.А. та Бондаржв Е.М. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Потерпіла  ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Всупереч доводів апеляційної скарги суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ,передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху на підставі таких досліджених судом доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 419403 від 11.08.2025року; схемою місця ДТП; письмовими поясненнями учасників справи; фото знімками.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є: наявність діяння у вигляді порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху; наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з пунктом 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 11.08.2025 року вона рухалась по автодорозі, під`їжджаючи до перехрестя з другорядної дороги виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_3 не надавши їй дороги, вона намагалась уникнути ДТП, але не змогла, в наслідок чого сталося зіткнення.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 11.08.2025 року вона керувала автомобілем, коли приблизилась до перехрестя, подивилась в усі боки, не побачивши перешкод почала рух, в цей час з лівого боку рухався автомобіль, ймовірно вона його не побачила тому, що ліворуч були зелені насадження, сталося зіткнення.
Оцінивши в сукупності всі наявні в матеріалах справи докази апеляційний суд вважає, що водій автомобіля «HYUNDAI I30», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що випливає з її письмових пояснень, долучених до матеріалів справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ДТП сталося на перехресті нерівнозначних доріг є слушними, однак, не вказують на відсутність порушень п. 10.1 ПДР України з боку ОСОБА_1 .
Що стосується доводів апелянта про те, що водієм транспортного засобу Фольцваген допущено виїзд на полосу зустрічного руху в результаті чого сталося зіткнення в заднє ліве колесо її транспортного засобу, апеляційний суд зазначає, що в даному випадку судом оцінюється порушення ПДР України саме водія ОСОБА_1 в рамках пред`явленого правопорушення та не можуть оцінюватись дії іншого учасника ДТП, як про то просить автор апеляційної скарги.
Враховуючи те, що в письмових поясненнях ОСОБА_1 особисто зазначила, що вона не побачила транспортного засобу, оскільки ліворуч були зелені насадження, та почала здійснювати маневр повороту ліворуч, в результаті чого сталося зіткнення, апеляційний суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 порушень п. 10.1 ПДР України.
В даному випадку водій ОСОБА_1 не впевнилась в тому, що здійснений нею маневр буде безпечним як для неї, так і для інших учасників дорожнього руху, що призвело до даної ДТП.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги та вислухавши думку учасників апеляційного розгляду щодо обставин ДТП, апеляційний суд дійшов висновку, що судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 253, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , – залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1  — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун