ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 р. 	Справа № 520/19839/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В.) від 03.11.2025 по справі № 520/19839/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області код ЄДРПОУ 40108599 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2023р. по 31.07.2024р., з 01.01.2025р. по 31.03.2025р., додаткової доплати у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. за періоди служби з 01.03.2020р. по 30.06.2020р., з 01.08.2020р. по 30.09.2020р., за грудень 2020р., за період з 01.03.2021р. по 31.07.2023р.
- зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області код ЄДРПОУ 40108599 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2023р. по 31.07.2024р., з 01.01.2025р. по 31.03.2025р., додаткової доплати у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. за періоди служби з 01.03.2020р. по 30.06.2020р., з 01.08.2020р. по 30.09.2020р., за грудень 2020р., за період з 01.03.2021р. по 31.07.2023р.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнано протиправними бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2024 по 31.07.2024р., та з 01.01.2025р. по 31.03.2025р.
Зобов`язано Головне управління національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2024 по 31.07.2024р., та з 01.01.2025р. по 31.03.2025р.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було призупинено дію Закону про індексацію. Це означає, що протягом зазначеного періоду роботодавці, включаючи відповідача, були повністю звільнені від будь-яких обов`язків щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати. Усі попередні розрахунки та базові місяці, включно з листопадом 2015 року втратили свою юридичну силу та актуальність на період дії цієї норми. Ігнорування цього факту свідчить про неправильне застосування як позивачем норм матеріального права так і судом першої інстанції, що і стало підставою для подання апеляційної скарги. З 1 січня 2024 року правова ситуація щодо індексації змінилася. У Законі України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-IX відсутня будь-яка норма, яка б передбачала призупинення дії Закону про індексацію. Це означає, що з початком 2024 року дія Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» була повністю відновлена. Також посилається на Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці у своїх роз`ясненнях 03.01.2024 вказує на те, що, базовим місяцем для нарахування індексації буде саме грудень 2023 року, оскільки нарахування індексації відновлено з 1 січня 2024 року. Жодних підстав для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 до 31.07.2024 не існувало, а з 01.08.2024 по 31.12.2024 індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась відповідно до чинного законодавства Враховуючи порядок розрахунку індексів відповідно до норм Порядку № 1078, найближчим місяцем, коли ймовірно могла бути вперше нарахована індексація, є квітень 2025 року. Однак, навіть у цьому випадку, за наявною інформацією, індекс інфляції за лютий 2025 року, опублікований у березні 2025 року, становив 100,8 %, тобто не перевищив поріг у 103 %, як цього вимагає абзац 2 пункту 1 Порядку № 1078. Це призвело до того, що індексація навіть у квітні 2025 року також не нараховувалась.
Позивач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в період з 07 листопада 2015 року по 31 березня 2025 року проходила службу в Національній поліції України та у відповідності до Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.03.2025 № 144 о/с «По особовому складу» звільнена згідно із п. 7 ч. 1 ст. 77 законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, за власним бажанням.
Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не здійснення індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2023р. по 31.07.2024р., з 01.01.2025р. по 31.03.2025р. та не виплати додаткової доплати у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення щомісячно за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторноїхвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 р. за період служби з 01.03.2020р. по 30.06.2020р., з 01.08.2020р. по 30.09.2020р., за грудень 2020р., за період з 01.03.2021р. по 31.07.2023р., звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність Головного управління національної поліції в Харківській області код ЄДРПОУ 40108599 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2024 по 31.07.2024р., та з 01.01.2025р. по 31.03.2025р., є протиправною.
Відмовляючи в задоволенні частини вимог, суд виходив з того, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління національної поліції в Харківській області щодо нарахування та виплати додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" грошове забезпечення поліцейських індексується.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" № 988 від 11.11.2015 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
При цьому порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Згідно з п. п. 4, 5 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до п.п. 2 п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
При цьому обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 до вказаної постанови № 1078 внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Стосовно доводів відповідача про те, що позивачу виплачувалась індексація у належному розмірі з врахуванням базового місяця грудень 2023, колегія суддів зазначає таке.
Так, починаючи з листопада 2015 року внаслідок прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 посадовий оклад позивача не збільшувався, з огляду на що саме листопад 2015 року є базовим місяцем для визначення індексації, а отже підстави для застосування іншого базового місяця відсутні.
Законом України від 03.11.2022 № 2710-ХІ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" зупинена на 2023 рік дія Закону № 1282-ХІІ, у зв`язку з чим з 01.01.2023 по 31.12.2023 індексація не нараховувалась та не виплачувалася.
З 01.01.2024 дія Закону № 1282-ХІІ була поновлена.
З огляду на вказані обставини, на думку відповідача, відбулась зміна базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення, та з 01.01.2024 підлягає застосуванню грудень 2023 як базовий місяць.
Разом з тим, відповідно до пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Таким чином, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
При цьому, приписи ст. 39 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" стосовно того, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024, не змінює встановленого Порядком № 1078 порядку визначення базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення.
Враховуючи, що з листопада 2015 року після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 посадовий оклад позивача не збільшувався, базовим місяцем для визначення індексації є саме листопад 2015 року.
Таким чином, нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2024 по 03.02.2025 із застосуванням базового місяця грудень 2023 року та січень 2025 року є неправомірним, а отже наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача у цій частині.
При цьому, є безпідставними посилання відповідача на роз`яснення Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 03.01.2024 про те, що базовим місяцем буде саме грудень 2023, оскільки нарахування індексації відновлене з 01.01.2024, адже такі роз`яснення не є джерелом права.
Отже, за вказаних обставин судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права.
Інші доводи і заперечення сторін, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених вимог щодо визнання протиправним бездіяльності Головного управління національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2024 по 31.07.2024р., та з 01.01.2025р. по 31.03.2025р.; та зобов`язання Головне управління національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення за періоди з 07.11.2015р. по 31.10.2017р., з 01.01.2024 по 31.07.2024р., та з 01.01.2025р. по 31.03.2025р.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч.1 ст.329 КАС України. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 по справі № 520/19839/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   В.В. Катунов